nova beseda iz Slovenije
je zaprlo, zatemnelo je za hip, | senca | je šla mimo... Franc se | A |
kakor me uboga brez volje moja | senca... | Še nobene pesmi ti nisem | A |
mu je morda mimo srca - lahna | senca, | ki ji še ni razločil oblik. | A |
obzorju, prikazala se je visoka | senca, | od neba do zemlje je segala.To | A |
niso bili veseli; ogromna mrzla | senca | je ležala na njih ... kakor senca | A |
senca je ležala na njih ... kakor | senca | samega strica Šimna.Mati je jokala | A |
Da bi bila v tistem pogledu le | senca | pozdrava, le daljna misel na prijazno | A |
zaklenjene groze prva nerazločna misel, | senca | misli, komaj molitev. ”Jezus | A |
ta strah, ležal je kakor velika | senca | na vseh njegovih mislih, gledal | A |
prej še otrok, je legla zdaj že | senca | na njen obraz, je prepregla vlažna | A |
samo oči so gledale nestalno, | senca | je bila med njima. Razpel | A |
bela polt, če je vzdignila roko. | Senca, | ki je bila med njima, je legla | A |
ugasujoč plamen je bila njegova | senca; | vzrasla je hipoma, šinila preko | A |
zasvetila, a nikjer se ni prikazala | senca, | iz katere bi mogel vsaj površno | A |
Lasje so ji viseli na čelo in | senca, | gorela je v lica, oči so ji bile | A |
-- kakor da mi je potrkalo na | senca: | Ne hodi!Ali zaklel sem se, da | A |
Kaj je stopilo med naju ... kakšna | senca | je med tvojim in mojim srcem? | A |
njenih oči, kakor velika temna | senca, | in misli so zastale in srce se | A |
obrnila v sobo, da je zakrila | senca | njen obraz. ”In takó pozno | A |
advokatove pisarne, se je vzdigala | senca | iz njih ter segala težko in mrzlo | A |
obraz, če mu je slučajno šinila | senca | preko čela.Sreča prvih tednov | A |
večera je bila na njenem obrazu | senca, | ki ni izginila nikoli več. | A |
izginile, preko oči mu je legla | senca | in tudi ta senca je izginila. | A |
oči mu je legla senca in tudi ta | senca | je izginila.Čutil se je mlajšega | A |
groba in hodil je med ljudmi kakor | senca, | neopažen in neljubljen in, če | A |
stoji v sobi on, tujec, pada temna | senca | od njega in lega na stene, na | A |
ostalo samo življenje, zadnja | senca | je izginila, vse rulete so se | A |
za njima zibala se je njegova | senca. | Hodil je okrog nje, kakor vešča | A |
življenje in jaz nisem bil človek. | Senca, | vrag vedi, mrtvec, ki je bil ostal | A |
vrbami in v luči se je zibala | senca. | Popotnik je postal, gledal je | A |
zaklical prijeten, mehak glas in | senca | se je prikazala ob oknu. ”Ne | A |
je slaboten simbol, nerazločna | senca! | Hiacinta: | A |
Kraj steze se je spustila visoka | senca | od debla in je utonila v mrak | A |
deblo. Za deblom se je splašila | senca, | potuhnila se je ter se splazila | A |
Ko sem ga ogledaval, se mi je | senca | razmeknila in ugledal sem namesto | A |
dvajsetimi leti, pol človek, pol | senca; | telo sključeno, prezgodaj utrujeno | A |
- | Senca | je izginila tiho, kakor je bila | A |
razločno se je vzdigala velika | senca. | In sence so bile tudi ob oknu, | A |
same. Na pragu je stala velika | senca, | razločevali so zmerom bolj in | A |
videli tam na pragu še zmerom; | senca | je bila tam, dasi so se bile duri | A |
Glej, popotnik, tam je večna | senca, | tam so večne sanje! Moje trudne | A |
je ležalo na srcu, kakor težka | senca. | ”Nocoj boš spat pri meni!“ | A |
pa je bilo, kakor da mu je črna | senca | pošepnila na uhó: ”Nikoli ne | A |
bil ves resen njen obraz; kakor | senca | je legel spomin na srce in na | A |
in silno važnost dneva, ki je | senca | večnosti.To je pričal njegov obraz | A |
čaj po telovniku. V čelo in v | senca | je zardel, lica pa so bila tako | A |
njenih očeh, v temnih laseh, na | senca | počesanih. ”Pomislite, gospod | A |
tudi ni bilo nič!“ Stisnil je | senca | v obedve dlani in je zastokal | A |
ni utonila v temo dolga, črna | senca | ... Ves se je prestrašil Grivar | A |
rojen, je časih malo strah; kajti | senca | najbolj vé, da je treba luči. | A |
bila vredna moža; ne mene, ki sem | senca, | komaj misel.Njene rdeče ustnice | A |
je tako usojeno, da lega v srce | senca | poleg sence, kakor jih poraja | A |
tudi nič denarja ne bilo!“ Samo | senca | in hladna mehka trava!Tam za hišo | A |
Polagoma pa je prihajala bliže, | senca | je bila zmerom bolj razločna, | A |
naslonil ob plot, kjer je bila | senca. | Prišel je mimo študent Pavel s | A |
Lasje so ji padali globoko čez | senca | in se leno igrali po ramah in | A |
veselim huzarjem kane na čelo | senca | ... »Ferhadbeg!« Herbart skuša osredotočiti | A |
bili danes jaka opora, že njihova | senca | bi mi lajšala pot.Razumeš, sinko | A |
Onstran pri hlevu se je zganila | senca | in se ji bližala. »Juri | A |
fanta še bolj odljudila. Kakor | senca | je bil, in niti hlapci se niso | A |
potem, ko je že ležala po dolini | senca | in se je nad vasjo v pomladnih | A |
resnici padla mej njo in moža | senca, | dasi tako rahlo, da jo ona sama | A |
hipu se je odločila od mlina sem | senca | in pristopila h gospodu: | A |
verjela, ko da ni nikoli šinila | senca | čezenj. Tomaž pa je odšel | A |
je pojavila tam gori izza brega | senca. | Jerica je kriknila in bežala po | A |
Vedro vikarjevo lice je preletela | senca | trudnosti in otroško začudene | A |
je kimala. Kimala je mogočna | senca | na steni.Tedaj je vprašal mladenič | A |
Sem pojdi!« | Senca | pod drevesom se je zganila.Matevžek | A |
je obstal. Pošastna je ležala | senca | na njegovi desnici. »Et ne nos | A |
vojska pa je hodila kakor za dne. | Senca | iz Kanala je ugasnila ... Za vedno | A |
jih je oškropila kri. Nobena | senca | ni legla čez trg.Ljudje so bili | A |
ukradel. Iz teme je orjaška dolga | senca | stegovala koščeno roko in jih | A |
ostane samo še smešna in nepomembna | senca | resničnosti. | A |
potem dve levi roki in da mu je | senca | pod domačo tepko bližja kot žgoč | A |
. / . / stran 109 . / To je | senca, | nikdar predsednik!« V tem mnenju | A |
Blegošem je sonce zatonilo in | senca | je legala po krajini.Kakor jok | A |
drage prijateljice, da me niti | senca | kake napačne misli ni preobdala | A |
stari mož prišel do občutka, da je | senca | in da na kongresu predstavlja | A |
njem vse. Naš Nesselrode je sama | senca! | « Maksim Porfirjevič pa je dostavil | A |
mizi. V hipu je prilezel kakor | senca | sluga v sobo.General mu je v ruskem | A |
izza škofovih hlevov kot nočna | senca | priklati pater Angelo. »Si prinesla | A |
slonela Eva Luiza. Bila je kakor | senca, | kakor cvet uvel!V kratki dobi | A |
njen sad korenini globoko v srcu. | Senca | tega greha vlači se za menoj kakor | A |
greha vlači se za menoj kakor | senca | mojega telesa.Zaradi tega greha | A |
življenju mojem in kakor črna | senca | se je vedno za mano plazilo vprašanje | A |
Zapazivši tujki, pokrila mu je mračna | senca | obraz. Urno je pristopil | A |
prej sam odrekel, in to, da bi | senca | ne padla na visoški dve kmetiji | A |
Kako je zapisano? mIzginem kakor | senca | in posušim se kakor trava; samo | A |
rep je vlekla za sabo in kakor | senca | se je premikala po vresju, in | A |
trave in mladovja dosti; hladna | senca | pod hrasti in bukvami pa kar ustavlja | A |
za tren oči mrknila komaj vidna | senca. | VII | A |
njenem licu. »Dijak, moja zvesta | senca! | Nocoj torej je vendarle premagal | A |
leno drsel dolg oblak, njegova | senca | ga je trudno spremljala čez travnike | A |
zazdi, da za kozelcem raste neka | senca | ali kaj.Gledam ... gledam ... kaj | A |
nestrpen. »Kar je bilo doslej, še | senca | ni proti temu, kar nas še čaka | A |
in na goščave naokrog je padla | senca. | Le vrh Črne gore je bil še razsvetljen | A |
gledal. Hkrati mu je pa trpka | senca | šinila prek obraza. »O, ko bi | A |
globoko sotesko je že davno legla | senca. | Vrhove visokih bregov je pa še | A |
Z jezera se je hitro umikala | senca. | Podrhtevajoča vodna gladina se | A |
Veliko jezero je legla mračna | senca. | Kar hladno je postalo. | A |
(leva okolica beseda(e) desna okolica kratice avtorjev kratice naslovov (vse oznake) št. povedi)
◁ ◀ 201 301 401 501 601 701 801 901 1.001 1.101 ▶ ▷
Nova poizvedba Pripombe Na vrh strani
Strežnik Inštituta za slov. jezik Fr. Ramovša ZRC SAZU | Iskalnik: NEVA |