nova beseda iz Slovenije
Hlapci z bičem razženo tlačane. | KLIC | IZ VRSTE TLAČANOV Grajski, grajski | A |
hčerka tvoje zemlje in tvoje zemlje | klic | je bil, ki me je klical, da prinesem | A |
Udarci po vratih. Z one strani | klic. | CVEKELJ: Gospod Primož | A |
sreča je kakor groznica, je kakor | klic | smrti, čisto bližnje, ki gleda | A |
Odpríte!« pred rajem začuje se | klic, | In nékdo potrka tri krati; Že | A |
stran 118 . / Vró vaščani vkup na | klic | sosédov, Sredi na selo vsi vro | A |
Florijan!« Od vseh strani obupen | klic | se sliši: »Vodé, vodé...Ne stoj | A |
Globoko v severozahod odprta | klic | in barva rahlega prostora, ki | A |
od vzhoda do zahoda bo odjeknil | klic: | »Svoboda!« Takrat radost zakraljuje | A |
zvestó.« A zastonj je ves moj | klic, | ne privabi srečnih ptic. Razkropi | A |
zapoj; ljubezni glas, veselja | klic | naznanja príhod naj cvetíc! Ptici | A |
Če teče bolj, če bolj hiti, | klic | vedno dalje se glasi. »Počakaj | A |
prerok brez oči v višavju sliši | klic. | Dan je mrtev, ves izpolnjen, edinoroje | A |
skrita v trnju, osatu. Slišim | klic. | Ne dovoli spečemu, da pretrga | A |
prerok brez oči v višavju sliši | klic. | XI. | A |
prerok brez oči v višavju sliši | klic. | Demona so v drevo vklenili, mu | A |
svetilka. . / . / stran 140 . / | Klic | Zakaj umiraš na belem stopnišču | A |
a zdaj je utihnil sredi temè | klic | njegov iznad temè. VI Eni hočejo | A |
se poganska piščal razvname kot | klic | in krik ljubezni, kot silna, potešena | A |
njihov krik in trušč. Na moj | klic | se je oglasil gospodar od zgoraj | A |
zamaknjenosti me je zdramil rezek | klic | izpred župnišča: »Gospod nunec | A |
je zadonel prek dežele papežev | klic: | „Osvoboditi Sveto deželo!”. | A |
otožna; ne koračnica, ne bojni | klic, | ampak mehak sen, izpoved trudnega | A |
je zdaj z vso dušo razumel ta | klic. | Nato se zamaje in pade na obraz | A |
se vpraša. Od nekod prihaja | klic, | ki ga zdaj prav dobro pozna in | A |
delavce in kje se izgublja njihov | klic. | Pri tem moramo vedeti predvsem | A |
Kadetka pa je le slišala moj | klic. | »Ooo‐hooo...« | A |
daleč se sliši pokanje bičev in | klic | priganjačev, mukanje volov, kratek | A |
... Očka! ...« prileti iz daljave | klic | mojih otrok. Zdramim se | A |
prileti od bajte pretresljiv | klic. | Oba se okreneta. | A |
Stric! Stric!« se zasliši Borisov | klic. | Sova in Mali obstaneta | A |
še ni pri kraju, ko udari nov | klic: | »Mir! | A |
mu skozi lobanjo preleti oster | klic, | da se ustavi, kakor bi imel notri | A |
mestu. Vatovic, nekje iz gneče | klic: | Vatovic, čakaj. Oči grejo po | A |
konjak. Vajena kretnja, izurjen | klic, | avtomat jo sprejme, glava pokima | A |
teče, ne ozre se na semafor, na | klic, | žvižg, kampavičakajte, nič se | A |
ustne ti grejo narazen v krik, | klic, | kurbe preklete fašistične rečeš | A |
poti med ogradami, je zaslišal | klic. | Obrnil se je in videl starca, ki | A |
vlili upanje in odvrnili misel od | klic, | ki jih je čutil v krvi in mušjega | A |
strani je prihajal komaj slišen | klic, | ki je dišal po ljudeh, po hiši | A |
zbirajo svoje ovce, kjer njihov | klic | odmeva v zamejenem, obvladljivem | A |
ga končal udarec. Končal ga je | klic, | oster kot nož. Kopno. | A |
živec molčal. Bil je sicer | klic, | ki je pognal morjačkovo dušo iz | A |
na vratih, ga je ustavil rezek | klic. | Za klicem je prišlo še nekaj moškega | A |
s tega obličja, ko je priletel | klic | in ga končal?Ali ne gnezdijo rakci | A |
naprej. Stojte. Gneča je zanihala, | klic | je šel skoznjo, kot rezilo skozi | A |
obide čudna želja, hrepenenje, | klic, | da bi se odpravili proč, skozi | A |
čeprav nevarnemu, to je notranji | klic | človeka, ki se je tako odločil | A |
so spali, je prebujal osamljeni | klic, | kakor boben iz daljave, kakor | A |
da je spal in da sta beseda in | klic | prihajala iz nedoločene sanjske | A |
groza, usta so se odpirala za | klic, | za krik. Tisti vitezi in paži | A |
rokah, so zaslišali nekaj kot | klic | ali krik in so se spogledali. | A |
ki so ga bili slišali, krik, | klic | njegovega gospodarja s svojimi | A |
samo z neznatno slutnjo, da bi ta | klic | utegnil biti v nekakšni zvezi | A |
Vendar je mladi nadvojvoda vedel: | klic | usode pride samo enkrat, takrat | A |
toda tudi sam je zaslišal isti | klic | usode, ki je našel Ferdinanda | A |
Oziroma vsem, ki so sposobni slišati | klic | usode.In ko so pluli mimo Lošinja | A |
treba prestati, kajti gnal ga je | klic | osamljenega cesarja. Osmega | A |
zapustil. In prav je bilo, kajti | klic | vladarske usode je hotel, da iz | A |
zemljo. Čez dva dni je slišal isti | klic, | in spet smeh, tokrat z ulice. | A |
cesarja Maksimilijana. Njegov | klic | me je pripeljal v to deželo in | A |
in zagotovo je spet zaslišal | klic | usode, ki mu je naročala to ali | A |
slepečimi prividi, ki jih je imel za | klic | usode. Ko je za hip umaknil | A |
prihajal sam od sebe, ga je razbil | klic | z ulice, glasbeni utrinek, migetanje | A |
ob večerih je čakala na Petrov | klic. | Peter je v N.Y. urejal stanovanje | A |
skalovjem nad predorom, potem je spet | klic | opozoril, da stoji med grmovjem | A |
pročelij, njegov odločni in kovinski | klic | tja gor k robovom streh, da v | A |
katerokoli steno ali okno prišel kak | klic | nazaj.Pa ni nič, čisto nobenega | A |
trenutku pride daleč iz globeli | klic. | Sence prihajajo nekje iz notranjosti | A |
Potem nekdo zakliče, spet ta | klic | iz globeli, tak gluhi klic, in | A |
ta klic iz globeli, tak gluhi | klic, | in glej: kolona se vrača.Gotovo | A |
ga vlekla k sebi. Zaslišal je | klic, | krik, ko je zaslišal tudi grmenje | A |
kdo videl Alojza Mraka?« Njegov | klic | se je v notranjosti skozi vežo | A |
zdavnaj razbita okna. Pojavil se je | klic: | Vse paznike za jajca na kandelabre | A |
da ne bo več le lažni preplah, | klic | k orožju, pa spet vrnitev v sobe | A |
oglasila, kot bi čakala na njegov | klic. | Zazdela se mu je nekoliko prestrašena | A |
niti besedice, ker da laže. Ta | klic | ga je rahlo prizadel in hotel | A |
odrival, ko priteče Juri. Na njegov | klic | primakne zopet čoln, in Juri skoči | A |
samostrela. Krohot »ni pogodil« in | klic | »streljaj brž!« sta se menjala | A |
teto, očeta, Vita Lazarja. Njen | klic | se je oglašal od visokih sten | A |
topov, žvižganje krogel, obupni | klic | umirajočih. Pot do kolodvora ni | A |
prinesi mu kdaj iz noči jelenov | klic | in vonj sledi v belem stišju poka | A |
ki bi lahko imela kak razlog za | klic, | še manj pa seveda take, ki bi | A |
postajnega načelništva ali le petelinji | klic | oddaljene okrepčevalnice, okoli | A |
ukrenila in kako naj bi bila njegov | klic | pravilno razumela, prihajala sem | A |
hotela završil svoj opoldanski | klic, | sta se Bajić in Vilar odpravila | A |
zaoril iz sto in sto grl navdušeni | klic: | »Živio Bajić!«Nekateri so vpili | A |
licu mesta zbrano ženstvo poslalo | klic | v svet: »Fant je!«Toda klic je | A |
poslalo klic v svet: »Fant je!« Toda | klic | je bil prenagljen. Opiral se je | A |
ljudje, razločil je hripavi sinov | klic: | »Tat, tat, tat!« ‒ tramvaj je | A |
ponovil: »Haloo!« in je ponovil ta | klic | v vprašujočem tonu, spodbujajočem | A |
in ti trga uho njegov obupni | klic: | »Lačen, lačen, lačen!«To je strašno | A |
mogoče, da oko postave čuje obupni | klic | gladujočega otroka in križem drži | A |
postave tisto, ki čuje obupni | klic | in drži roke kakor rečeno.V imenu | A |
ves trepetal. Spet trkanje in | klic | in prošnje in prisege ter mogočne | A |
dokler ni strašnega molka presekal | klic: | »Hči, kaj si storila!« Ančka se | A |
martinčka ni bilo na skali, je na | klic | pritekel izpod grušča po muho | A |
kljuboval. Ker ga gospodarjev | klic | ni privabil, mu je Hudournik nesel | A |
krati, če je zaslišal Hudournikov | klic. | Še bolj počasi je opletal po skaloviti | A |
zazdelo, da sem zaslišal očetov | klic: | Hoj! Hoj!Umolknil sem. | A |
(leva okolica beseda(e) desna okolica kratice avtorjev kratice naslovov (vse oznake) št. povedi)
1 101 201 301 401 501 601 701 801 901 ▶ ▷
Nova poizvedba Pripombe Na vrh strani
Strežnik Inštituta za slov. jezik Fr. Ramovša ZRC SAZU | Iskalnik: NEVA |