nova beseda iz Slovenije
kepecev tlačanov. Vse je to neznatna | zemlja | in tudi njena lega bolj pritiče | A |
HERMAN Čuj, toži te nebo in | zemlja. | Priznaj, Veronika, priznaj! | A |
Priznati, kaj priznati? Nebo in | zemlja | vesta, da ga ljubim. HERMAN | A |
njimi, ni mogel za kup zglihati. | Zemlja | je tedaj gruntni gosposki nazaj | A |
bi jaz moral povrniti. Zakaj | zemlja | je meni nazaj padla, jaz sem jo | A |
Ta je bila tvoja sreča, da je | zemlja | tako mehka bila. MATIČEK To | A |
Habilis? Kako si rekel: sfukana | zemlja, | ki nosi halštatske kosti?Tako | A |
svet? Kam se vrti ta kurbirska | zemlja? | . . . | A |
Dokler se vrti ta kurbirska | zemlja. | Istočasno v usta kruh, naglo | A |
jih je pustil oče, mislil, da je | zemlja | vse, danes vem, da mi ni in da | A |
to besedo pa je naprodaj moja | zemlja, | vama pa ne. MARTIN Ferjanu | A |
vse. Zato mora biti Ferjanova | zemlja | nate prepisana. LENČKA Je ne | A |
gorelo in sijalo, nebo in zrak in | zemlja | - DOLINAR omamljen, skoraj | A |
tvoji volji se ravnajta nebó in | zemlja! | - | A |
dovrší. Vse druge upe mi je vzela | zemlja, | up moj edini zdaj je ta otrok | A |
ko je srcé mi tukaj? Zamrzla | zemlja, | solnca si poišči! Prepleza | A |
zélišč blagodejnih. Nature mati, | zemlja, | je njen grob, in grob je bil studenec | A |
Od vseh stvari, kar jih je mati | zemlja | rodila, ni nobena tako zlá, da | A |
bil grd kakor zmaj, star kakor | zemlja, | zločest kakor kača.Iz ljubezni | A |
vsi enaki. Bogata in svobodna | zemlja | je tam, vsakemu da kruha.Človeka | A |
na teh skalah, kjer ni kruha. | Zemlja | ne rodi, a drugačnega zaslužka | A |
kaj je to, Amerika... Kaj je to | zemlja, | kakor je pri nas?!...Kaj so tam | A |
zêmeljski raj! Še dražji, ko | zemlja | pa tvoj mi je ród, Moj národ, | A |
‒ Kjé cérkev? ... Glej, | zemlja | zijá! Iz brêzdna štrlé podrtíne | A |
je ženska!« In Atila reče, in | zemlja | bobní, Vsa trese se plan plodovita | A |
. / . / stran 119 . / »Čija | zemlja | tá?Čegávi mí smo? | A |
Kaj bliska se tam in grmí? Kaj | zemlja | se trese, bobní? V višavi se krešejo | A |
. / . / stran 138 . / Je li | zemlja | vrgla ga iz sebe? Na stol mu se | A |
čimdalje loči stvar od stvari, | zemlja | od nočne halje črna enako se zdi | A |
liste hladna rosa pada. Počije | zemlja, | da vzbudi se čila, vzbudi se tičev | A |
zopet bolna duša mi okreva! O | zemlja | lepa!Nekoč bodem pal brezčuten | A |
tudi črt. In duša ni li kakor | zemlja? | Zdaj vir srebrn iz nje šumlja | A |
neizpolnjenih želja! Popolne sreče | zemlja | ti ne da, naj tudi vsako željo | A |
ogenj drži površje narazen, da | zemlja | se kakor il ne sesede. In to je | A |
zraku visel, a še ljubša mi je | zemlja. | Glasna misel mi je v čisli, ki | A |
videl tvoj obraz, obhajala je | zemlja | zlati čas, na tvojih ustnicah | A |
trobenta sodni dan grmela, in | zemlja | se v pepel sesedala? O bratje | A |
»In domovina?« »Vsa | zemlja | brezkrajna.« »Pojdi! | A |
zemljico; ljubim, je vzdihnila | zemlja | in dala naturi cvetico; ljubim | A |
ljub′ga svoj′ga, zapušena jih | zemlja | celo noč z veseljam gleda: ko | A |
pripelje zarja ga rumena, tak | zemlja | je v ljubezni vsa zgubljena, de | A |
ljubi vse ljudi, svoje otroke, de | zemlja, | kjer vijó viharji jezni, je skušnje | A |
I 1. V rósi krepilnej se | zemlja | napája; v svítu jutránjem | A |
LEPA NARAVA | Zemlja, | v líce ti strmím! V novi smejaš | A |
svetlo solnce, káj ljubó žaríš mi? | Zemlja | lepa, čudom zrèm na têbe ker | A |
svetlo solnce, več me ne ogrévaj! | Zemlja | lepa, vrzi me raz sêbe, ker | A |
ki me ljúbi ... Oj zató me, | zemlja | ti, pogúbi. 8 | A |
mojih míslij blédi žár, | zemlja | lepa, tvoja révi ne pomórejo | A |
vse drvíjo. ”Naj se vidi, ni li | zemlja | naša, naj se vidi, kdo naj gospoduje | A |
goró se skrije v tožno haljo | zemlja | se ovije. Kadar luno, zvezdice | A |
širi víhra naokóli pa otrpne | zemlja | v težki boli. Kadar v mrzlih | A |
mrzlih dnevih svoje smrti joče | zemlja | se v mrtvaškem prti, obmolčijo | A |
stran 209 . / Ali ni pokojna | zemlja | kadar bliža se vihar? Ali | A |
da vžival na zemlji bi ràj. | ZEMLJA | OD TOGE NESKONČNE Zemlja | A |
ZEMLJA OD TOGE NESKONČNE | Zemlja | od toge neskončne v vetru jesenskem | A |
krasote kakoršne je nima širna | zemlja. | Kadar v prah sem pred tebój | A |
sultan, lepše nima je vsa širna | zemlja | - jaz poklanjam devo ti najlepšo | A |
Kadar v nočni, pozni uri sanja | zemlja | mračne sanje zatopí se moje | A |
gozdi neizmerni - to je bila | zemlja | takrat ko je bog na jasnem | A |
kesàl vladár nebeški. Oj ti | zemlja, | zemlja tožna, kdo bi pač sedaj | A |
vladár nebeški. Oj ti zemlja, | zemlja | tožna, kdo bi pač sedaj te | A |
mrtvaško. In zasmíli se mu | zemlja | in z visocega prestola pošlje | A |
pómlad, kaj mi je nebó in | zemlja, | če osreči me, Helena, ah | A |
razpaljenem sonce gorí, vsa | zemlja | potaplja se v démantno morje, | A |
razpaljenem sonce gorí, vsa | zemlja | potaplja se v démantno morje, | A |
KONGFUTSE Majka | zemlja, | da si še starejša, pa rodila | A |
žezlo, kaj mi hoče moja krasna | zemlja? | Da imel bi jo pod žezlom svojim | A |
pojdem v one tihe kraje, kjer | zemlja | moč, življenje daje, ki domovina | A |
korakom. »Dobro jutro, sveža | zemlja, | sonce še za mano ‒ a prišel sem | A |
korakom. »Dobro jutro, sveža | zemlja, | sonce še za mano ‒ a prišel sem | A |
Dolgo, dolgo ne pride še dan, spi | zemlja, | čuj, spi svet prostran. Dva ne | A |
zalit. Prijatelji so mrtvi, | Zemlja | v razmerju do sonca ostaja varljiv | A |
svetlobe ga vodi po skrivnih poteh, | zemlja, | to polje resnobe, mu krade nasmeh | A |
Kot njiva. | Zemlja | zorana, pleveli zatrti, kalčki | A |
formula se glasi: stik in spoj. | Zemlja | pod oknom se razmakne: nove kamenine | A |
vnéma zvezd se žar; Ljubezen diha | zemlja | mlada, Ljubezen diha vsaka stvar | A |
laž in serd povsod! V gorjé vsa | zemlja | je zakleta, Zdihuje ves človeški | A |
hrano. To drevo iz zemlje rase, | zemlja | pa je vir življenja, in življenje | A |
Zapojte nam! | Zemlja | slovenska je divje zapela in našo | A |
star mornar umira: »Vsa širna | zemlja | moja znanka in vsaka bela cesta | A |
Ali se vrne, ali zagrne ruska ga | zemlja, | čezenj poraste plevel? Vrata zaprta | A |
veselje in sreča! Tam zunaj je | zemlja, | ki svobodno diha, tam pesmi pastirjev | A |
mislijo nemirno, ki ji je premajhna | zemlja | in vesoljstvo širno Kot molitev | A |
in nehanje. Ljubili so te - | zemlja | dragocena! In vnuki - moj ponos | A |
pojo... V zavzetju posluša jih | zemlja, | nebo utihnejo šumni lesovi, v | A |
mi v duši: moja mati in domača | zemlja! | V Širokem potoku Pojdem čez zeleno | A |
grenko diši naj skoz moja pljuča | zemlja | zadiha! Z dlanjo čutim seme, ki | A |
tabo pekèl in nebo nad teboj, a | zemlja | visi med obema in gori in doli | A |
/ UJETEGA PTIČA TOŽBA Oj, | zemlja | širna, zemlja lepa, ti vsa si | A |
PTIČA TOŽBA Oj, zemlja širna, | zemlja | lepa, ti vsa si bila moja last | A |
ti, nesrečno si srce; záte nima | zemlja | cela brata ne in ne sestré. Saj | A |
je znova gaj, sončno je nebo, | zemlja | cvete kot nekdaj žívo in lepó | A |
a živo sonce to več ni! Vsa | zemlja | v mrzli tej bleščobi pobeljena | A |
Naj se grom razlega, naj se | zemlja | stresa; jaz pa vendar imam le | A |
petje slavcev se zbudi, v cvetje | zemlja | se zagrne; zame pa pomladi ni | A |
pomladi ni! . / . / stran 33 . / | Zemlja | se zagrne v tmine, glava težka | A |
ko mislim si svečani dan, ko | zemlja | prosta, prost bo rod in Bog le | A |
113 . / Pobratimija Naj čuje | zemlja | in nebó, kar dans pobratimi pojó | A |
stran 115 . / Samo Kje nek′ | zemlja | grobe krije, kjer junaki domačije | A |
In ko ura nam odbije, črna | zemlja | nas pokrije; kdo bo še po nas | A |
(leva okolica beseda(e) desna okolica kratice avtorjev kratice naslovov (vse oznake) št. povedi)
1 101 201 301 401 501 601 701 801 901 ▶ ▷
Nova poizvedba Pripombe Na vrh strani
Strežnik Inštituta za slov. jezik Fr. Ramovša ZRC SAZU | Iskalnik: NEVA |