Pleteršnikov Slovensko-nemški slovar
s (49.339-49.438)
-
mošnjı̑čarica, f. die Beutel-Blattlaus, Erj. (Ž.).
-
mošnjı̑čək, -čka, m. = mošnjičica, das Beutelchen, Jan. (H.).
-
mošnjíčica, f. dem. mošnjica; das Beutelchen.
-
mošnjı̑čnik, m. die Judenkirsche (physalis Alkekengi), Št.- Cig.
-
mòšt, mǫ́šta, m. der Most.
-
moštacáti, -ȃm, vb. impf. einhergehen (o mustačastem človeku), Valj. (Rad); — prim. moštače.
-
moštáče, f. pl., Št., pogl. mustače.
-
mǫ̑štej, m. = moštek, Npes.-Schein.
-
mǫ́štən, -tna, adj. Most-; — mostig; moštne hruške.
-
moštnaríca, f. die Mostträgerin, Mur., Danj. (Posv. p.).
-
mǫ̑štnat, adj. mostig, Mur., Cig.; saftreich, Mur.; moštnate hruške, C.
-
mǫ̑štnica, f. neka hruška, Mariborska ok.- Erj. (Torb.); die Mostbirne, C.
-
moštomèr, -mę́ra, m. der Mostmesser, Cig., Jan.
-
moštováti, -ȗjem, vb. impf., Mur., Cig., Škrinj., Bes.; pogl. maščevati.
-
moštvọ̀, -à, n. 1) die Mannheit; m. komu vzeti; (skopljen človek), kateremu je bilo moštvo potrto, Jap.; — 2) die Mannhaftigkeit, männlicher Sinn; ni več moštva na svetu; ta kupec moštva ne drži, dieser Kaufmann ist nicht Mann von Wort, Mur., C.; na moštvo denarja posoditi, jvzhŠt.; — der Muth, die Herzhaftigkeit, Cig., Jan., M.; z velikim moštvom kaj povedati, Glas.; — 3) das Mannsbild, Guts., Mur., Jan.; vredno m., braver Kerl, Guts.; — 4) coll. die Männer, Jan.; die Mannschaft, Cig., Jan., C., nk.; žandarmsko m., DZ.
-
mòt, mǫ́ta, m. der Bodensatz, Erj. (Min.), DZ.; ( n. pr. pri kavi), Krn, Vrsno- Erj. (Torb.).
-
1. mòt, -ı̑, f. eine dicke Holzstange, Kras- Štrek. (Let.); drog, na katerem nosijo po hribih krste, ker vsled ozkih steza ne morejo rabiti nosil (par): na mot obesi se krsta ( prim. hs. motka, Stange), Tolm.- Štrek. (Let.); — prim. met, f.
-
2. mǫ́t, f. der Wille, die Laune, die Lust, die Neigung, C., Št.; poj, če imaš mot, C.; vesele, dobre, žalostne moti, C.; — iz nem. Muth.
-
motáč, m. der Haspler, Cig., Jan.
-
motačíca, f. die Hasplerin, Cig.
-
motȃłnica, f. die Haspelmaschine, DZ.
-
motȃłnik, m. die Haspel, die Weife, Mur., V.-Cig., Jan.
-
motálọ, n. die Haspel, die Weife, Guts.- Cig., C.
-
motȃnje, n. das Haspeln, das Weifen.
-
motáti, -ȃm, vb. impf. weifen, abwinden, aufwinden; prejo m. z vretena na motovilo; m. se, sich hin und her bewegen, zwecklos hin und her laufen; kaj se tod motaš; — vojska se mota iz loga, das Heer kommt allmählich aus dem Walde, Cig.; — sich in die Länge ziehen, Jan.; — plauschen, schwätzen, Fr., SlGor.- C.; — tudi: mótam in: mǫ́tati, -am.
-
mǫ̑tək, -tka, m. die Spule; m. niti, DSv.
-
mótən, -tna, adj. trüb; vino je motno; oči so motne; — zvon motno poje, die Glocke hat einen unreinen Klang, C.
-
moténje, n. ( nav. nam. prav. močenje), das Stören, die Störung, Cig., nk.; m. posestva, die Besitzstörung, nk.
-
motérən, -rna, adj. = moter, C., Kast.
-
mǫ̑tež, m. 1) der Aufrührer, C.; — 2) die Störung, Z., Vrt., (motèž) Levst. (Nauk); — 3) der Bodensatz (des Oeles), Cig.
-
motìč, -íča, m. der Quirl, Ponikve- Erj. (Torb.), Gor.; nasajeno kolce v pinji, s katerim se maslo mete, Tolm.; tudi: mǫ̑tič.
-
motı̑čišče, n. der Hauenstiel, C.
-
motı̑ka, f. 1) die Haue, die Hacke zur Bearbeitung des Erdbodens; — turška motika! (Sapperment!) take druščine ne bi se bil nadejal, Zv.; — = dvozoba pralica, Notr.- Levst. (Rok.); mọ́tika, Št., ogr.- Valj. (Rad); — 2) feigwurzliger Hahnenfuß (ranunculus ficaria), Ben.- Erj. (Torb.).
-
motı̑kica, f. dem. motika, nam. motičica; — der Feldrittersporn (delphinium consolida), Št. Peter pri Gorici- Erj. (Torb.).
-
motı̑kišče, n. = motičišče, der Hauenstiel, Mur., Cig., Met., Valj. (Rad).
-
motíłən, -łna, adj. störend, verwirrend, Mur., Jan.
-
motílj, m. gelbliches Cyperngras (cyperus flavescens), (imajo vero, da škodi ovcam), Vas Krn- Erj. (Torb.); — prim. metulj 2).
-
motı̑łnica, f. der Butterrührkübel, ogr.- C., vzhŠt., Danj.- Mik., Trst. (Let.).
-
motíne, f. pl. der Bodensatz einer Flüssigkeit, Rez.- C.
-
mǫ́titi, * -im, vb. impf. 1) trüben; vodo m.; — rühren, vzhŠt., C.; smetano m., Danj. (Posv. p.); — 2) stören; ne moti me pri delu! — irre machen, beirren; to me je motilo, das hat mich beirrt; anfechten: kaj te je motilo, da si to storil? — m. se, (sich) irren; če se ne motim, wenn ich nicht irre; — moti se mu v glavi = meša se mu, Cig.; — beschäftigen, zerstreuen: m. koga s čim, Cig., n. pr. dete z igro, pripovedovanjem, da ne joka, BlKr., * Piš.; — otrok se moti (spielt), jvzhŠt.; pojdimo se motit, Vreme- Erj. (Torb.).
-
motīv, m. povod, der Grund, das Motiv.
-
motı̑vəc, -vca, m. der Störer, der Verwirrer, Mur., Cig.
-
motljáti, -ȃm, vb. impf. = motati, winden, C.; m. se, sich winden, sich hin und her bewegen (o kačah, ribah), Z.; sich herumtreiben: kaj se tod motljaš? jvzhŠt.; otroci se motljajo, die Kinder haben Händel, C.
-
motljìv, -íva, adj. störend: motljiva svetloba, Žnid.; (tudi: mǫ́tljiv: beirrend: hudoba motljiva, C.).
-
motnjȃva, f. die Störung, C.
-
motnóba, f. = motnost: Motnoba odhaja, Ozori se dan, Vod. (Pes.).
-
motoglàv, -gláva, adj. schwindelig: motoglave ovce, C.
-
motoglȃvka, f. neka trava, od katere so ovce motoglave, C.
-
motǫ̑hati, -am, vb. impf. 1) trüben: vodo m., Ravn.; rühren, wühlen, Jan.; — 2) m. se, = repenčiti se, Krn- Erj. (Torb.).
-
motórən, -rna, adj. = matoren, betagt, Dict., Jan.; — schlecht gelaunt, Štrek.
-
motorǫ́ga, f. 1) die Radspeiche, der Radarm bei den Mühlrädern; nav. pl. motoroge, das Radkreuz beim Mühlrade; — das Drehkreuz beim Zaundurchgang, um das Vieh abzuhalten, Mariborska ok.- C.; das Drehkreuz an einer Haspelwelle, Notr.; — motoroga, der Garnhaspelarm, Cig., Jan.; pl. motoroge, das Garnhaspelkreuz, die Garnhaspel, vzhŠt.- C.; — 2) pl. motoroge, die Mühle (s stegnjeno roko krožiti), Telov.; — 3) die Handhaspel (ein Stab, an den Enden mit je einem Stabe — kreuzständig — versehen), Lašče- Levst. (Rok.); — 4) der Triebel an der Töpferscheibe, Cig.; — 5) der Glockenarm, woran das Seil hängt, Cig., Levst. (Zb. sp.); — 6) eine ungeschickte Person, Lašče- Levst. (Rok.).
-
motorǫ́žən, -žna, adj. kreuzweise stehend: motorožno kolce, ein Rädchen mit einem Radkreuzchen an einen Stab gesteckt (ein Spielzeug), Notr.; motorožno vreteno, die Kreuzhaspel ( arch.), V.-Cig.
-
motorǫ́žica, f. dem. motoroga; die Wagenradspeiche, nad Mariborom- C.
-
motorǫ́žiti, -rǫ̑žim, vb. impf. 1) na motoroge prejo viti, motati, Mariborska ok.- C.; — 2) Radspeichen einsetzen, Mariborska ok.- C.
-
motorǫ̑žnice, f. pl. das Doppelhaspelgestell, Luče ( Št.)- C.
-
motorǫ̑žnik, m. 1) der Haspelarm, SlGor.- C.; — 2) = klin, der Garnwindensprießel, C.
-
motǫ́včək, -čka, m. der Quirl, Sv. Peter- Erj. (Torb.).
-
motovídlọ, n., Zilj.- Kres, pogl. motovilo.
-
motovı̑lar, -rja, m. der Herumstreicher, Jan.
-
motovíłce, n. dem. motovilo; kleine Garnhaspel, M., Dol.; — das Seilerrad, V.-Cig.
-
motovı̑łəc, -łca, m. 1) neko orodje za vez v vinogradu, Ščav.- C.; — 2) der Rapunzelsalat (valerianella), Cig., Jan., M., C., Tuš. (B.); — 3) = metulj, pogl. motoviljec.
-
motovíłən, -łna, adj. Haspel-.
-
motovı̑lež, m. ungeschickter Mensch, Cig., Jan., M.
-
motovíliti, -ı̑lim, vb. impf. 1) sich hin und her bewegen; pijanec motovili po poti, Polj.; — herumstreifen, Jan.; — kreisen: žrjavi motovilijo, Ravn.- C.; — 2) m. se, sich ungeschickt drehen oder bewegen, Cig., Jan., C.; herumstreifen, Jan.; — po glavi se mi motovili, ich bin taumelig, Blc.-C.
-
motovı̑łka, f. die Strähne, C.
-
motovı̑łnica, f. die Haspel: m. za svilo, C.
-
motovílọ, n. 1) die Haspel: entweder ein Stab mit Querstäben an den Enden, oder ein um eine Achse bewegliches Kreuz: m. z motorogami, die Kreuzhaspel, C., Cig. (T.); tkalsko m., das Zettelrad am Webestuhle, Cig.; — z motovilom streliti = einen dummen Streich begehen, Cig., Jan.; motovilo v torbo tlačiti, etwas Ungeschicktes vornehmen, Lašče- Levst. (Rok.), Z.; — 2) psovka nerodnemu človeku: ti motovilo nerodno! Lašče- Levst. (Rok.).
-
motǫ́z, m. 1) = motvoz, Mur., Cig., Jap.- C., Mik., ogr.- Valj. (Rad); — 2) živi m., der Schnurwurm (nemertes borlasii), Erj. (Z.).
-
motrı̑łnica, f. das Observatorium, Cig. (T.); morska m., die Seewarte, DZ.; — prim. motriti.
-
motríšče, n. der Beobachtungs-, der Standpunkt, Cig. (T.); — prim. motriti.
-
mótriti, -im, vb. impf. beobachten, betrachten, Jan., C., Cig. (T.), Žnid., LjZv.; — hs.
-
motúlj, m. 1) = metulj, V.-Cig., Kast.- C.; — 2) pl. motulji = metulji, metljaji (ovčja bolezen), C.
-
motúljav, adj. = metuljav: motuljava ovca, SlGradec- C.
-
mǫ̑tva, f. die Turbine, Cig. (T.), DZ.; — hs.
-
motvòz, -vǫ́za, m. die Schnur; pos. die Spinnradschnur; motvozi zopet zasučejo lična kolesa, Jurč.; — der Spagat, vzhŠt., nk.
-
motvǫ̑zar, -rja, m. der Schnurmacher, Cig.
-
motvǫ̑zəc, -zca, m. dem. motvoz; kleines, dünnes Strickchen oder Schnürchen, C.
-
movje, * n. coll. bajeslovna bitja, duše nekrščenih otrok, v podobi ptičev po noči letajoče, Pjk. (Črt. 107.); (movje, m. pl., C.); — prim. mavje, navje.
-
mǫ̑vžar, -rja, m. = možnar, der Mörser, Jan., Rož.- Kres.
-
mozaīčən, -čna, adj. Mosaik-, musivisch, Jan.
-
mozaīka, f. musivische Arbeit, die Mosaik.
-
mozána, f. lončen vrč s pokrovom in dulcem, Št.- C.; — prim. mezana.
-
mǫ́zar, -rja, m. die Weinschöpfgelte, Štrek.
-
2. mǫ́zəlj, -zlja, (-zəljna), m. der Eisenklotz, Jan.; nekoliko že stegnjeno železo za pod kladivo, Kropa, Železniki ( Gor.); — prim. nem. Musel = Klotz.
-
mọ̑zg, m. 1) das Knochenmark; podaljšani m., verlängertes Mark, Erj. (Ž.); = prodolžni m., Erj. (Som.); — nima mozga ne možjanov, er hat weder Kraft noch Verstand, Mur.; — 2) pl. mozgi = možgani, C.
-
mọ̑zga, f. die Maische, Jan.; — der Koth, die Kothlache, Jan., C.; pogl. muzga.
-
mozgȃj, m. der Stückschlägel der Wagner, Mik.
-
mọ̑zganje, n. das Grübeln: jezikoslovno m., Raič ( Let.).
-
1. mozgáti, -ȃm, vb. impf. quetschen, Z.; (Trauben) austreten, Jan.; pressen, C.; — po blatu m., im Kothe gehen, patschen, Jan.; meniš li, da smeš le ti tod mozgati? DSv.; — prim. mezgati, muzgati.
-
2. mọ̑zgati, -am, vb. impf. sich den Kopf brechen, nachdenken, grübeln, C.
-
mọ́zgav, adj. markig: najboljše mozgave kosti, Dalm.
-
mọ̑zgov, adj. Mark-, Cig.; mozgovo živčje = mozgovi živci, das Centralnervensystem, Cig. (T.).
-
mozgovína, f. die Marksubstanz, Cig. (T.); ( rus.).
-
mozgovı̑t, adj. markig, SlN.- C.
-
mọ̑zgovje, n. das Gehirnmark, ogr.- C.
-
mọ̑zgovnica, f. das Markgefäß, Cig.
-
mozgovŕtati, -vȓtam, vb. impf. = 2. mozgati, spintisieren, grübeln, Jan. (H.).
-
mozgovȓtəc, -tca, m. der Spintisierer, der Grübler, Jan. (H.).
-
mozı̑rje, n. das Moor, Kr.- Cig.
-
mozníčiti, -ı̑čim, vb. impf. döbeln = z mozniki deske zbijati, Cig., Dol.; — zusammenstoppeln: imenoslovske oblike m., Levst. (Zb. sp.).
48.839 48.939 49.039 49.139 49.239 49.339 49.439 49.539 49.639 49.739
Nova poizvedba
Pripombe
Na vrh strani