Pleteršnikov Slovensko-nemški slovar
ov="Navr. (Spom.)" (47)
-
bodrílọ, n. die Aufmunterung, Cig. (T.), Navr. (Spom.); — prim. bodriti.
-
brezimę̑novič, m. der Anonymus, Navr. (Spom.).
-
brezplátən, -tna, adj. unentgeltlich, Jan.; brezplatno stanišče, Navr. (Spom.); svoje posle brezplatno opravljati, Levst. (Cest.).
-
čəbeloljùb, -ljúba, m. der Bienenfreund, Cig., Navr. (Spom.).
-
dẹtę́šce, n. = detetce, Cig., Navr. (Spom.).
-
dokončáti, -ȃm, vb. pf. 1) beendigen, zum Abschluss bringen; delo d.; dokončani likovi, endliche Gestalten, Cig. (T.); — 2) einen Beschluss fassen, entscheiden, C., Svet. (Rok.), Navr. (Spom.), BlKr.
-
izmodrováti, -ȗjem, vb. pf. ausklügeln, ergrübeln, Cig., M.; teorije i., Zora; ni zadovoleval s tem, kar je izmodroval sam, Navr. (Spom.); ergründen: celega neba zvezde i., Preš.; hotel sem moža izmodrovati, Glas.
-
izvȓstnik, m. der Meister, der Virtuose, Cig. (T.), nk.; ni bil učenjak v svojem znanstvu, pa toliko veči izvrstnik, Navr. (Spom.).
-
končníca, f. das Endtheil (einer Sache: z. B. das Webertrumm), Cig.; das End- oder Fußbrett eines Bettes, Cig.; das Endbrett am Bienenstock, Valj. (Rad), Navr. (Spom.); prednja, zadnja k., Gol.; — die Endung, der Wortausgang, Cig., Jan., Cig. (T.); — = končnik 1), Jan.; — tudi: kónčnica, Valj. (Rad).
-
mrtvoúdən, -dna, adj. gliederlahm, gichtbrüchig, Jan., C.; gelähmt, Navr. (Spom.), (-tuden) Cig., Jan.
-
naprȃšati, -am, I. vb. impf. ad naprositi; durch Bitten zu bewegen suchen, bitten, Npes.- M., Navr. (Spom.); — II. naprášati se, -am se, vb. pf. des Fragens satt werden.
-
navršíti, -ím, vb. pf. 1) z vrhom naložiti ali nameriti, häufen: navršen mernik, ein gehäufter Scheffel, Cig.; — 2) vollenden, Levst. (Nauk), Vrt.; n. petindvajset let, Navr. (Spom.); n. se, zuende gehen: leto se navrši, Levst. (Zb. sp.); — n. se, vollendet werden, Vrt.; — in Erfüllung gehen, Vrt.
-
neprecẹ́njen, adj. ungeschätzt; — unschätzbar, Mur., Cig., Jan., Navr. (Spom.), nk.
-
obrẹ̑zək, -zka, m. 1) was beim Beschneiden abfällt, das Abschnitzel; z. B. die abgeschnittene Rebenspitze, Cig.; — obrezki, neka jed iz posušenih repnih obrezkov ali olupkov, Gor.; — 2) = obrez (pri knjigah), Jan., C., Navr. (Spom.).
-
odlȃstək, -stka, m. die Erholung, die Ruhe, die Muße, Z., Navr. (Spom.), Razdrto- Erj. (Torb.); sestra mi ni dala odlastka, da sem jo moral spremiti, SlN.
-
odlǫ̑ka, f. der Entschluss, die Entschließung, Habd.- Mik., Cig., Jan., Cig. (T.), DZ., Navr. (Spom.); die Bestimmung, C., Slom.
-
ohváłnost, f. die Ruhmredigkeit, das Selbstlob: brez ohvalnosti pripovedovati, Navr. (Spom.); iz ohvalnosti, Navr. (Let.).
-
oplǫ́jati, -am, vb. impf. ad oploditi; befruchten, Navr. (Spom.).
-
opọ̑mnja, f. 1) die Ermahnung, Cig.; — 2) die Bemerkung, Cig. (T.), Navr. (Spom.); — opomnje, Scholien, Cig. (T.).
-
osvetínjiti, -ı̑njim, vb. pf. mit einer Medaille auszeichnen o. schmücken, M., Navr. (Spom.).
-
pismárnica, f. 1) die Briefcollectur, C.; — 2) das Archiv, Cig. (T.), DZ., Nov., Navr. (Spom.).
-
podátən, -tna, adj. 1) freigebig, Z., Navr. (Spom.), BlKr.- Navr. ( LjZv.); — 2) geschmeidig, Z., Vrt.; — mild ( min.), h. t.- Cig. (T.).
-
podı̑rati, -am, vb. impf. ad podreti; stürzen machen, niederreißen; zid, hišo p.; vihar drevje podira; čebele p. = čebele moriti, da se more med izpodrezovati, Levst. (Beč.), Navr. (Spom.); — p. se. einstürzen; hiša, most se podira; — p. prijateljstvo, die Freundschaft untergraben, Cig., Jan.; p. oporoko, ein Testament umzustoßen suchen, Cig.; — widersprechen, Cig., Jan.; sam svoje besede podira, er widerspricht sich selbst, Cig.; eno drugo podira, eins hebt das andere auf, Cig.; — p. komu srce, jemanden entherzigen, Cig.; — p. se, = rigati se: podira se mi, es stößt mir auf, Polj.
-
2. podmẹ́tati, -mẹ̑tam, -čem, vb. impf. ad podvreči; 1) unterstellen, Cig. (T.); nadzoru p., der Beaufsichtigung unterziehen, DZ.; unterwerfen, Cig.; p. se, sich unterwerfen, Cv.; — 2) unterschieben, V.-Cig., Jan.; tuje blago p., Navr. (Spom.); izrodke svoje nepremišljenosti je podmetal cerkvenemu učeniku, Cv.
-
podstrẹ́ti, -strèm, vb. pf. unterbreiten, Z.; preponižno svoje mnenje komu p., Navr. (Spom.).
-
pogǫ̑ršati, -am, vb. pf. 1) verschlechtern: da se mi ne bi sedanje okolnosti pogoršale, Navr. (Spom.); — 2) verbessern, C., Gor.; — prim. gorši.
-
pomišljȃj, m. 1) das Bedenken, Cig. (T.), C., Navr. (Spom.); — 2) der Gedankenstrich, Cig., Jan., Cig. (T.), C.; — 3) die Brunft der Kühe, Mik.
-
potȓda, f. die Bestätigung, die Approbation, Cig. (T.), DZ.; pravilo na potrdo vladi podati, Navr. (Spom.).
-
predvẹ̑stje, n. der Vorbericht, Navr. (Spom.).
-
prelòg, -lǫ́ga, m. 1) die Verlegung, die Vertagung, Cig., Jan., C.; p. razprave, DZ.; — 2) = preloga 2), die Übersetzung (aus einer Sprache in eine andere), DZ., Navr. (Spom.), Levst. (Zb. sp.); — 3) prẹ́log, das Brachland, Poh.- C.; v p. pustiti, brach liegen lassen, C.; = v prelog dati, LjZv.; — ein aufgelassener Acker, der Abacker, die Lehde, die Heide, Mur., Jan., Valj. (Rad), Danj.- Mik., vzhŠt.- C.; — 4) das Gereut, Cig., Svet. (Rok.); prelogi, gelichtete Waldstellen, Z.; — 5) = prelaz 3), der Zaunsteig, Šaleška dol.- C.; (tudi: prelong, C.); — 6) die Stelle, wo zwei Ackerbeete in eines zusammenlaufen, vzhŠt.
-
1. pretę́žən, -žna, adj. überwiegend, vorherrschend, Jan., Cig. (T.), Levst. (Cest.), nk.; pretežni nagon k umetnosti, Navr. (Spom.); pretežna večina, Navr. (Let.).
-
pribávljati, -am, vb. impf. ad pribaviti; beischaffen, ogr.- C.; verschaffen: čebele nam korist pribavljajo, Navr. (Spom.).
-
priljúbljati, -am, vb. impf. ad priljubiti, Navr. (Spom.), nk.
-
prirę̑pək, -pka, m. das Anhängsel, Navr. (Spom.).
-
privržljìv, -íva, adj. anhänglich: zvesto matici privržljive čebele, Navr. (Spom.).
-
razkȃznica, f. die Tabelle, DZ., Navr. (Spom.).
-
sámcat, adj. sam samcat, ganz allein, Jan., BlKr.- Mik., Navr. (Spom.).
-
satovjè, n. coll. Waben; Honigwaben; sit človek satovje pod nogami valja, Škrinj.; premično s., beweglicher Wabenbau; trotovsko s., das Drohnenwachs, Navr. (Spom.).
-
strẹ́ga, f. die Wartung, die Pflege, Mur., Jan., Svet. (Rok.); vsakdanja s., Dalm.; obene strege z jedjo in pitjem nẹ́ imel, Trub.; s. pri čebelah, Navr. (Spom.).
-
tołmačílọ, n. die Deutung, Cig.; — die Glosse, Navr. (Spom.).
-
udobíti, -ím, vb. pf. = dobiti, bekommen, erhalten, erlangen, Jsvkr., Notr., Prim.; kar med tednom udobi, v nedeljo zadrobi, Notr.- Let.; u. hvalo, Navr. (Spom.); u. si zaslug, sich Verdienste erwerben, Navr. (Spom.).
-
vráčanje, n. 1) das Abtreiben, das Zurücktreiben ( z. B. des Viehes auf der Weide); die Wiederzurückbringung der Bienen, Navr. (Spom.); — 2) die Vergeltung; die Zurückerstattung; — 3) die Umkehr.
-
zadovolẹ́vati, -am, vb. impf. ad zadovoleti, Navr. (Spom.); (zadovoljevati, Cig.).
-
zalę̑ga, f. 1) das Einnehmen von Raum, Fr.- C.; — 2) die Beträchtlichkeit, Blc.-C.; — 3) die Brut; gadja, kačja zalega, die Nattern-, Schlangenbrut; pos. čebelna z., die Bienenbrut, Cig.; matica polaga zalego v vse stanice, Navr. (Spom.); zalego zastavljati, Brut ansetzen, Por.; = zalego staviti, Levst. (Beč.).
-
zamísliti, -mı̑slim, vb. pf. 1) in der Idee entwerfen, concipieren, Cig. (T.), Zora; z. misel, einen Gedanken fassen, Cig. (T.), nk.; z. naučno knjigo, Navr. (Spom.); pove, kaj je zamislil, er theilte seinen Plan mit, LjZv.; kar je zamislila, storila je vselej brez oklevanja, LjZv.; zamislila je uteči, LjZv.; — sich vorstellen: z. dejanje samo na sebi, Levst. (Zb. sp.); — 2) z. se, in Gedanken versinken, sich in Gedanken vertiefen, sich vergessen; kam si se zopet zamislil? zamišljen, in Gedanken vertieft oder verloren.
-
zrı̑sək, -ska, m. die Zeichnung, Cig. (T.), DZ.; našlo se je več zriskov in bakrorezov, Navr. (Spom.); samoročni zriski, Handzeichnungen, Navr. (Let.).
-
žvepláti, -ȃm, vb. impf. mit Schwefel behandeln, schwefeln; plesnjavo grozdje žveplajo; ž. čebelne roje, Navr. (Spom.).
Nova poizvedba
Pripombe
Na vrh strani