Pleteršnikov Slovensko-nemški slovar
ov="Jurč. (Tug.)" (34)
-
dẹ̑jstvọ, n. die Wirkung, Cig. (T.); = dejanje, Jurč. (Tug.); — stsl., rus.
-
desę̑tək, -tka, m. 1) das Zehntel: Pod Goro ne najdete niti desetka tistega ponočevanja, LjZv.; na desetek (= na deseto) vino toči, er schenkt den Wein gegen Zehnteleinlass aus, BlKr., M.; — = desetina, der Zehent, Jurč. (Tug.); = deseti denar (penez), einst die Abgabe bei Veräußerung eines bäuerlichen Grundstückes, das Laudemium, C., Z.; — die Percentualgebür, Št.; — 2) die Dekade, Cig. (T.); v dveh desetkih let, črez nekoliko desetkov let, LjZv.
-
dostíči, -stížem, vb. pf. erreichen, Jurč. (Tug.); — hs.
-
izok, m. die Cicade, Jurč. (Tug.); — stsl.
-
jarobújən, -jna, adj. sehr üppig, Jurč. (Tug.).
-
jezı̑štvọ, n. = poganstvo, Jurč. (Tug.); — prim. rus. jazyčestvo.
-
kočúr, -rja, m. 1) elende Wohnhütte, Bes., Jurč. (Tug.), Vrt.; — 2) oddelek za teleta v hlevu, Notr.
-
kramola, f. der Tumult, die Rebellion, Mur., Jan., Jurč. (Tug.) — stsl.
-
kuropẹ́nje, n. petelinovo petje, das Hahnengeschrei, Jan., Jurč. (Tug.); — češ.
-
nȃv, m. die Seele des Todten nach heidnischer Anschauung, Jurč. (Tug.); — prim. navje.
-
očína, f. das väterliche Haus, die Heimat, C.; — das Vaterland, Cig., C., Jurč. (Tug.).
-
odolẹ́ti, -ím, vb. pf. o. komu (čemu), überwinden, bewältigen, Cig. (T.), Vrt., Jurč. (Tug.); — stsl., hs.
-
okániti, -im, vb. pf. 1. = ukaniti, betrügen, überlisten, Cig., Jan.; — o. se, sich verrechnen, sich irren, C., Z.; — 2) o. se česa, sich einer Sache begeben oder entschlagen, etwas aufgeben, lassen, Cig., Jan., Jurč. (Tug.), Navr. (Let.), Vrt., Zora; — prim. hs. okaniti se, sich entschlagen.
-
oščèp, -ščę́pa, m. der Speer, Jan., C., Jurč. (Tug.); — prim. češ. oštěp, der Spieß.
-
péči, péčem, vb. impf. 1) eine feste Speise der Einwirkung der Hitze aussetzen: backen, braten; kruh, potice p., hruške, jabolka, repo, krompir, kostanj p.; meso p.; — ta zna več ko hruške peči = der versteht etwas, Cig.; kruh, repa, meso i. t. d. se peče; danes pečemo, heute ist bei uns Backtag, Cig.; — na Primorskem se kava, ječmen, nosec i. dr. ne žge, nego se peče, Erj. (Torb.); — 2) die Empfindung des Brennens verursachen, brennen: kar te ne peče, ne pihaj! Zv.; solnce peče, die Sonne brennt; rana me peče (verursacht einen brennenden Schmerz); oči me pečejo, ich habe einen brennenden Schmerz in den Augen; — pekoč humor, kaustischer Humor, Cig. (T.); — Gram verursachen: to ga peče; globoko ga je v srce pekla sramota, Levst. (Zb. sp.); vest ga peče, das Gewissen foltert (beißt) ihn; radovednost ga peče, die Neugierde plagt ihn, Cig.; — 3) peči se za kaj, sich um etwas kümmern, C., Jurč. (Tug.); ( stsl.).
-
pogániti, -gȃnim, vb. impf. besudeln ( fig.): poganil je druge ljudi z najgršimi pridevki in lažmi, LjZv.; Kdo sme poganiti potrebno delo? Jurč. (Tug.); — hs.
-
prelagȃtaj, m. ogleduh, Vrt., Jurč. (Tug.); — stsl.
-
prhútati, -am, vb. impf. flattern, C., Jurč. (Tug.).
-
ravnohǫ́tən, -tna, adj. gleichgesinnt, Jurč. (Tug.).
-
samorášč, adj. wildwachsend, urwüchsig, Jan., Lašče- Levst. (M.); s. les, Jurč. (Tug.); samorašča sliva, samorašč oreh, BlKr.; — ( fig.) samorašča beseda, t. j. ne skovana, Levst. (Zb. sp.).
-
sẹ́ča, f. 1) = seč f., der Holzschlag, Cig., Fr.- C.; — 2) ein lebendiger Zaun, ogr.- C., Raič ( Let.); plotovi in seče, Nov.; — das Jungholz, das Dickicht, ogr.- C.; — 3) die Mahd, Guts., Cig., Jan., C., Mik., Zilj.- Jarn. (Rok.); — = travnik v planini, Poh.; — 4) das Gemetzel, Jurč. (Tug.), Vrt.
-
strȃva, f. das Leichenmahl, Jan., Jurč. (Tug.); — ( stsl.?).
-
šlẹ̀m, šlẹ́ma, m. 1) der Helm, Jan., Cig. (T.), Jurč. (Tug.), Vrt., Vest.; — 2) žarni šlem (neki morski polž), feuriger Ofen (cassis), Erj. (Z.); — stsl.
-
tał, m. Geisel, Jurč. (Tug.); — stsl.
-
trízna, f. = boj na čast mrtvemu človeku, Jurč. (Tug.), Vrt.; trizno igrati, LjZv.; — stsl.
-
tvȓd, tvŕda, adj. = trd, Jan., Krelj, Jurč. (Tug.).
-
ugǫ̑dnik, m. der Begünstigte, Jurč. (Tug.); spadati med prve božje ugodnike, LjZv.
-
vcúriti, -im, vb. pf. mit schwachem Strahl eingießen, Jurč. (Tug.).
-
vę̑pər, -pra, m. der Eber (sus aper), Erj. (Ž.), Jurč. (Tug.); — po drugih slov. jezikih.
-
vẹ́šča, f. 1) ein vielwissendes Weib, Notr.- Levst. (Rok.), Jurč. (Tug.); — die Zauberin, die Hexe, Meg., Habd., Dict., Mur., Cig.; coprnice ino vešče se na gromadi sežgo, Hip. (Orb.); žensko dete, katero se rodi po zadnjem koncu, bode vešča, Tolm.- Erj. (Torb.); vešče hodijo človeka tlačit ter pijo tudi kri, Volče ( Tolm.)- Erj. (Torb.); — 2) das Irrlicht, Mur., Cig., Dol.- M., Notr.; — 3) der Nachtfalter; übhpt. der Schmetterling, (veša) Mur., C.; — prosena v., der Hirsezünsler (pyralis silacealis), Erj. (Ž.).
-
zabrẹ̑ga, f. die Verlegenheit, die Schwierigkeit, die Zwangslage, Levst. (Pril.); ni še taka huda zabrega ne! Levst. (Zb. sp.); — das Hindernis, Jurč. (Tug.).
-
zámož, adv. z. iti, heiraten ( v. dem weiblichen Theile), vzhŠt.- C.; z. dati, zur Frau geben, Jurč. (Tug.), Npes.- C.; — v z. dati, Npes.-Vraz; — prim. stsl. za mąžь iti.
-
zlorẹ̑čnik, m. der Schwarzseher, der Unglücksprophet, Jurč. (Tug.); — prim. hs. zloguk (v istem pomenu).
-
žrtveníšče, n. = žrtvenik, Jurč. (Tug.).
Nova poizvedba
Pripombe
Na vrh strani