Namreč, Republika Slovenija je pri financiranju konkretne javne infrastrukture ali investitor ali pa garant in je od veljavnosti 147. člena ustave naprej. To je ta, ki govori o tem, da mora vsako poroštvo biti dano z zakonom oziroma da je samo na podlagi zakona lahko izdano poroštvo; od takrat naprej je Republika Slovenija pri vseh upnikih vedno zahtevala, da dokažejo, da so k plačilu najprej pozvali dolžnika - dolžnik so v tem primeru Slovenske železnice - in pa, da dolžnik svoje obveznosti ni izvršil. Skratka, šlo je za subsidiarna poroštva.