nova beseda
iz Slovenije
DELO, leto 1999, poved v sobesedilu:
Točka, kjer bi razčistili s preteklostjo, bi bila točka, kjer bi družbeno življenje presahnilo (in geslo o koncu zgodovine lahko v tej luči preberemo ne kot znamenje dokončno najdene demokracije in liberalnega kapitalizma, od koder ni več treba nikamor naprej, temveč prav obratno, kot glasnik novega totalitarizma).
Zato je zanesljivo veliko prekratko tisto geslo, ki ga vsakič znova vleče na dan ena (pogojno rečeno »leva») stran, da namreč pustimo preteklost zgodovinarjem in se raje ozrimo v prihodnost, ki da pred nas postavlja toliko novih izzivov. V tem geslu odzvanja po eni strani nervozna nestrpnost (»saj smo že priznali, saj smo že pokesali, kaj pa še hočete?«) in po drugi strani iluzorno prepričanje, da je zgodovina, bližnja in daljna, lahko predvsem stvar strokovnjakov, ki da bodo nevšečni posel njenega razbiranja vzeli na svoja ramena in nas tako odrešili tegob.
Nova poizvedba
Pripombe
Na vrh strani