nova beseda
iz Slovenije
DELO, leto 2006, poved v sobesedilu:
Neverjetno je, kako se v zadnjih tednih - še posebno v zadnjem - lahko strne takšen niz dogodkov: vlada odpraznuje drugo obletnico mandata in si v javnosti pridobi oceno okoli šolske trojke (premier malo čez, ministri malo pod); lokalno oblast prevzamejo (ne še povsod, a v glavnem) na novo izvoljeni, na mnogih koncih države presenetljivi župani; objavljeni podatki o gospodarskem položaju v državi pokažejo zavidljivo trdno zdravje ekonomije; tečejo zadnje, nenavadno mirne in za tujce komajda razumljivo gladke priprave na uvedbo evra v prvi državi med novinkami v EU; Slovenija končno objavi še vsebinski del programa predsedovanja EU, tudi kot prve države med novinkami, gre pa za vodenje EU v času med obema velikanoma, Nemčijo in Francijo; hkrati v državnem zboru padeta obe vloženi interpelaciji proti ministroma za zdravje in kulturo, premier pa sam gladko nadomesti najmanj popularnega ministra z njegovo dosedanjo namestnico; glavna opozicijska stranka v tem istem času razpade
skorajda na prafaktorje in vodilno vlogo nasproti vladajoči koaliciji - ne zgolj javnomnenjsko, tudi dejansko - prevzame; in komaj končanemu noremu zapletu z neko romsko družino sledi sindikalno vrenje z odkrito grožnjo policijskega upora in nezadovoljstva zaposlenih v javnem sektorju kot celoti.
Kako vrednostno oceniti opisano vrenje zadnjih tednov? Poskusimo z naslednjo oceno: Slovenija stoji na trdnih gospodarskih temeljih in kot najboljša novinka v EU uživa mednarodno spoštovanje in celo zavidanje; slovenska vlada na čelu s premierom je trdneje v sedlu, kot se morda zdi (kljub delovnim ocenam javnega mnenja, ki so bolj slabe kot dobre), medtem ko je opozicija, če deloma odštejemo in samotnega jezdeca, v razsulu; na dnu te piramide pa je zaznati uporništvo z razlogom, ki zgornje idilične podobe sicer ne ruši, vendar vladi ne pušča mirnega spanca - vsekakor je ΄»upor civilne družbe΄« močnejši kot pritisk opozicije.
Nova poizvedba
Pripombe
Na vrh strani