nova beseda
iz Slovenije
Amelia Jones: Body art, poved v sobesedilu:
Flanagan tako trdi: "Če je v sadomazohizmu karkoli, kar se približa izventelesni izkušnji, je to tiste vrste suženjstvo (...) pri katerem dolgo časa nekaj počneš, ne da bi te kaj zmotilo, in pri katerem ni barantanja - vse, kar počneš, je to, da si tam."(700) Sočasno Roseova opozori na naslednje: "Ko ljudje vidijo [nastopati] Boba (...) vidijo Boba Flanagana, a tudi Boba Flanagana, ki igra Boba Flanagana."(701) želim nakazati, da Bob Flanagan vedno igra Boba Flanagana (kot je dokumentirano na Roseini fotografiji in uprizorjeno v živem performansu) in da je Bob Flanagan vedno posredovan in tehnologiziran. Tukaj ni nobenega "moškega subjekta" (oblastniškega nosilca falosa, kot se potrjuje skozi zastiranje anatomskega penisa); prej bi lahko dejali, da medicinski posegi in mazohistična dejanja pohabljanja, če smrti niti ne omenjam, dokažejo (moško) telo, skupaj z vsemi njegovimi ranljivostmi in kontingencami.
Orlan in Flanagan spolno opredelita
in agresivno utelesita svoje razkazovano telo, erotizirano telo / jaz priženeta do njegovih zunanjih meja, (s tehnologijami reprezentacij) uprizarjata telo kot meso sveta, telo kot meso, telo kot tisto, kar sodeluje pri vzpostavljanju jaza - telo / jaz je vedno že uprizorjeno v razmerju do drugih.
Nova poizvedba
Pripombe
Na vrh strani