Vedeti mora, kar je vedel in čutil, po tem sonetu gotovo bolj filozof kakor večina slovenskih in drugih poklicnih filozofov: Prijazna smrt! Predolgo se ne múdi: ti ključ, ti vrata, ti si srečna cesta, ki pelje nas iz bolečine mesta, tje, kjer trohljivost vse verige zgrudi; Filozof, če je res to, kar beseda pove, je najsrečnejši izmed ljudi. Ne zato, ker bi največkrat zadel v igri na srečo, ne zato, ker bi se mu pripetilo najmanj nesreč, ne zato, ker bi bil deležen največ in največjih užitkov in bi mu bilo prihranjenih največ bolečin, temveč zato, ker ima zagotovilo, da mu bo izpolnjena njegova največja želja.