Mladi socialisti so grenko občutili, da zdaj, ko je ves narod v plamenu, ko se bliža ura -- ali njegove pogube, ali njegovega vstajenja -- da zdaj stoji njih stranka lenó in mirno ob strani. Mislili so, da bi prav stranka novih ciljev in mladih idej, prav socialno‐demokratična stranka prva stopila na fronto, da bi ona bila poklicana voditeljica in glasnica v boju za narodovo odrešenje invstajenje. Mislili so: če so nam druge stranke s toliko lahkoto in deloma po naši lastni krivdi vzele kmeta in malomeščana -- naj stopi na plan krepko organizirano slovensko delavstvo, ki je vajeno preizkušenj in trpljenja, vajeno bojev, in je vztrajno v bojih.