nova beseda
iz Slovenije
Christian Andersen: Andersenove pravljice, poved v sobesedilu:
Medtem ko še zmeraj ni mogla odmakniti oči od njega, so, kakor bi mignil, gore, palme in grad izginili, namesto njih pa je zagledala dvajset mogočnih cerkev z visokimi zvoniki in poslikanimi okni - dozdevalo se ji je, kakor da sliši igro mogočnih orgel, vendar je tako hrumelo le morje.
Ko so se labodi približali cerkvam, so se tudi te spremenile v širok pas belih jader. In ko so prišli še bliže, je sprevidela, da to tudi jadrnice niso, temveč repi bele megle, ki se lovi nad vodo.
Nova poizvedba
Pripombe
Na vrh strani