pa je to očitno počela: tako, kot je obračala oči, je krožil plamenček nad mizo, kakor tiste mrtvične lučce, ki včasih plapolajo nad močvirjem in o katerih so stari ljudje verjeli, da so duše nekrščenih otrok.
»Plamen ... « sem osuplo šepnil. »Ja,« je rekla in ga spustila na stenj.