»Dokler bo snežilo, ostaneva skupaj, moja snežna kraljica; nihče ne more blizu, še s samoletom ne, sama sva, kakor da na vsem svetu ne bi bilo nikogar, samo ti in jaz.« Strmi v moje ustnice in poskuša tudi sama oblikovati besede. Pri tem gubanči čelo in podobna je otroku, ki se ubada z nerazrešljivo nalogo.