Danes sem stopila v zvezo z dvema mrtvima, ki se v življenju še poznala nista, katerih spomin pa se je harmonično združil v moji duši. K Bogu sem molila tudi za ubogo Zoro, ki je bila pahnjena v življenje kakor cvet v pozni pomladi, da ga zaduše vročine poletne.
Obrnivši se od groba, stal mi je pri zidu baron in s svojim očesom me gledal tako sovražno,, tako sovražno, kakor gleda morda pogubljeni na dušo, odvzeto oblasti njegovi!