nova beseda
iz Slovenije
Ivan Cankar: Pavličkova krona, poved v sobesedilu:
Bolj siva in bolj upala so bila njegova lica kakor prej, skoraj se je v ustih dotikalo lice lica in usta so bila napol odprta, kakor usta osramočenega in začudenega človeka; obrvi so bile visoko vzdignjene, med njimi je pa ležala globoka guba preko čela do las; roke so bile povešene ob životu, noge so se tresle v kolenih; in na vsem tem klavrnem, smešnem obrazu, na vsem telesu ponižen smehljaj berača.
”Co je,?“ sem ga vprašal.
Sklonil je glavo še niže, vzdignil je rame in je razpel roke kakor.
Nova poizvedba
Pripombe
Na vrh strani