ni bil v nobeni zadregi. Sprejel je ravnodušno, stresel mu roko in prijazno pokimal, da že ve, kaj ga je privedlo k njemu, da naj bo v tem oziru brez skrbi; zakaj on je vso zadevo trezno premislil in spoznal, da sme njemu z lahko vestjo izročiti svojo hčer. »Zefa, daj gospodu Korbinu roko in poljubita se!