Za prvim banderom je prišlo drugo in tretje, vsako pred svojo trumo, potem svetilke in pevke in nebo in pod nebom živi Bog; in lesk in blišč in zvonjenje in žvenkljanje in petje in zelena pomlad in zahajajoče sonce in žvrgolenje visoko pod oblaki in lastovice, ki so obletavale bandera, vse to vstajenje okrog in okrog je tako prevzelo duše in srca in Janezku in bratu in sestricam, da so kar onemeli. Zastale so jim misli in duše so jim polnila samo čustva neskončnega veličastva, ki so dvigala srca v sladkem koprnenju od zemeljških tal. Vso pot proti domu so jih navdajala ta slovesna čustva, tako tajnostna in sveta, da jih niso mogli, niso hoteli obleči v posvetne besede.