nova beseda iz Slovenije
mene! NEKLON Kasneje pridem, | milica. | GROZDANA Čuješ, ali že veš, | A |
ukovana in se spogledala. Nato je | Milica | spustila na tla svoj šopek instekla | A |
nista imela več miru v šoli. | Milica | se ni razburjala.Vrtela je drobno | A |
grenkega užitka in težke krivde. | Milica | je zadrževala solze in se ni nikdar | A |
Klečal je pred velikim oltarjem, | Milica | je klečala pri obhajilni mizi | A |
ozki brvi in oba sta obstala. | Milica | je prekladala košaro iz roke v | A |
semenski krompir,« je mirno odvrnila | Milica. | Pobrisala si je pramen las s čela | A |
Zdaj se je ustavil v vozlu. | Milica | se nakremži, nabere vseh sto gubic | A |
so mu skoraj noge odpovedale. | Milica | je pela. Venček se je naslonil | A |
vsem telesom poslušal njen glas. | Milica | je prigrabila izpod hrasta, potisnila | A |
zdelo, da v valovih buta vanj. | Milica | je odpela v nizki legi, se oddahnila | A |
više in više, tako visoko, da je | Milica | razširila roke in krilila z njimi | A |
Naposled je bilo pesmi konec. | Milica | je spustila roke ob sebi, Venčku | A |
njenega glasu še brni v zraku. | Milica | je nekaj trenutkov stala nepremično | A |
hitreje in hitreje, dokler se ni | Milica | vsa omotična zrušila na mokra | A |
stopil iz gozda, a prav tedaj je | Milica | spet vstala, spet zgrabila grablje | A |
svojem deblu in čakal, da se bo | Milica | še enkrat zavrtela.Pa se ni zavrtela | A |
po kolenih in glasno rekla: » | Milica, | ti si prismoda.Prismoda si ti | A |
ti si prismoda. Prismoda si ti, | Milica! | «Nato je še enkrat ponovila: | A |
Nato je še enkrat ponovila: » | Milica, | ti si prismoda.Prismoda si ti | A |
ti si prismoda. Prismoda si ti, | Milica! | «Zmajala je z glavo in resno dodala | A |
jasi in jo prav tiho poklical. | Milica | se je ozrla.Zardela je in tudi | A |
Čaplja?« se je šepetaje začudila | Milica, | se tudi sama prihulila, odložila | A |
Počakaj,« je prijazno rekel. | Milica | je ubogljivo počepnila k deblu | A |
nisi ustrelil?« ga je zdramila | Milica, | ki se je priplazila za njim. | A |
pod njim. »Šla je,« je rekla | Milica. | »Šla,« je otožno prikimal | A |
in to je bilo zelo nerodno. | Milica | je sedla, se s komolci uprla v | A |
prijazno rekel. »Mm?« je zamrmrala | Milica, | ne da bi se ozrla. »Krn | A |
kadi.« »Mhm,« je spet zamrmrala | Milica, | ki se ni niti zganila. | A |
senožeti. »Mm?« je zamrmrala | Milica | kakor prej. »Koliko je | A |
»Šest jih je,« je zamrmrala | Milica, | ne da bi se zganila.In po premolku | A |
utripalo, ker se je bal, da bo | Milica | vsak hip vstala in odšla.Nekaj | A |
Prismoda si ti, Venček!« | Milica | je švignila kvišku, ga prebodla | A |
kako strahotno ga je polomil, je | Milica | stisnila pesti in ga začela zmerjati | A |
Gledal si me, gledal!« je pribila | Milica. | Solze so ji privrele v oči, zato | A |
Toda v tisti minuti, preden je | Milica | prišla do roba gozda, so njegove | A |
dvignil puško in ustrelil v zrak. | Milica | je obstala in se obrnila.Nekaj | A |
si slišala, da sem ustrelil.« | Milica | je samo za hip pomolčala, nato | A |
goščavo in obstal na robu jase. | Milica | je prigrabila izpod hrasta, potisnila | A |
»Dobro, rad jo imam!« | Milica | je nehala peti.Skočila je s skale | A |
ponavadi spravijo v dobro voljo. Ja, | Milica | je v redu, ona je spoštljiva do | A |
zgodilo, pa lepo počakajte, da pride | milica! | Potem se bo že pokazalo, kdo je | A |
peket, rezget, huzarji, hrvatska | milica, | nemški hlapci pa kranjski strelci | A |
Bala sva se, da naju bo res ujela | milica | in naju zaprla. »Ampak | A |
Borje,« deje oni. »Starejša, | Milica, | je prišla domov!« »Tako?« meni | A |
To je hčerka Boletova?« »To je | Milica? | « »Zrastla je!« | A |
pahljače. »Ne vse,« smehlja se | Milica, | »pozabila sem že mnogo.« »Oh, | A |
kupil ter velel hčeri: »Le izberi, | Milica! | « »Oh, jaz imam srečno roko!« hitel | A |
take liste ponujate!« vzklikne | Milica | vesela. »Oh, jaz sem pa tu le | A |
prisedel k Boletu. »To je moja hči | Milica, | « predstavljal je graščak. Gospod | A |
zase slabo skrbeli!« draži ga | Milica. | »Ker sem vam sreče želel,« hotel | A |
blizu. Želel je ves čas, da bi | Milica | nekaj dobila pri tomboli, in jezilo | A |
Jezilo ga je sedaj nekaj; da | Milica | pleše z onim ošabnežem, da je | A |
Veselo novo leto!« zavrnila je | Milica | in stisnila sta si s smehom roki | A |
»Le uganite ga!« zavrnila je | Milica | in hitela Hrastovi soprogi naproti | A |
je, gospod Koren?« vprašala je | Milica | in si s pahljačo zakrila pol obraza | A |
premišljeval je, bode li prišla | Milica | ponj, in poleg nje domislil se | A |
se je obrnil k vratom, stala je | Milica | pred njim in mu res pripela rdeče | A |
in pristavila je: »A gospodična | Milica | so doma!« »Torej oglasite me! | A |
Čakal je dolgo, da je prišla | Milica. | Zardela je malo, pa z naravno | A |
vsemi temi gospodi?« vprašala je | Milica. | »Prijazen? | A |
prihajate večkrat?« vprašala je | Milica | in zardela.»Tako sami in zapuščeni | A |
pridružila še umazana misel, da bode | Milica | bogata nevesta.Nežnost ljubeznive | A |
svoji niti dvojil ni; saj je bila | Milica | vedno tako prijazna ž njim, in | A |
udeležiti?« pristavila je s smehom | Milica. | »Ne, ne! | A |
drugega novega iz trga!« šali se | Milica. | »To pa ni mogoče! | A |
li že navadili Borja?« vpraša | Milica. | »Oh, kaj bi se ga ne!Pa ker imamo | A |
dolžnosti, da le nas zabavate.« » | Milica, | ti si poredna!« omenja mati, kateri | A |
glejte, da se ne zmotite!« smeje se | Milica. | A malo potem je postala resnejša | A |
opoldanico. na vrtu. Pozneje pa je šla | Milica | s koncipistom na kratek sprehod | A |
je redkokrat kdo posluževal. | Milica | je še vedno, vsa navzeta te mime | A |
kakor mu je bilo moči: »Gospodična | Milica! | « Deklica se je začudena ozrla | A |
začudena ozrla vanj. »Gospodična | Milica! | « ponovil je koncipist pogumneje | A |
. / stran 69 . / Gospodična | Milica, | že davno sem iskal prilike, da | A |
da vam odkrijem srce svoje ‒ | Milica, | jaz vas ljubim!« Hotel jo je prijeti | A |
čoln. »Dajte mi roko, gospodična | Milica, | « dejal je z glasom, ka teri se | A |
hvala, hvala vam!« hitela je | Milica | še vsa razburjena. »Dovolite, | A |
nocojšnjem dogodku in da se tudi | Milica | in Koren vedeta, kakor bi se ne | A |
katerem je rada pripovedovala | Milica. | Kdo še ni poslušal in kdo se ni | A |
nosil je v sebi sladko zavest, da | Milica | vendar ni ‒ kakor trdijo zlobni | A |
zadrego. »Ne, ne, gospodična | Milica! | Verjeti nisem mogel in zato sem | A |
je Boleška po njegovem odhodu. | Milica | pa je storila, kakor ne bi čula | A |
čolna. »Tu je bilo!« nasmehne se | Milica. | »Da, tukaj!« | A |
/ stran 81 . / »Gospodična | Milica, | « dejal je s tihim, skoraj šepetajočim | A |
prihajal graščak in, ko sta Koren in | Milica | dospela pod platano, vstajali | A |
hiteli Boletu naproti. Tudi | Milica | je stekla za onimi in v veselem | A |
naproti. . / . / stran 87 . / »Oh, | Milica | poje!« omenil je graščak in vsi | A |
grajskimi vrati in poslušali. | Milica | je svirala na klavirju, spremljajoča | A |
spraviti pogovor v gladek tir. | Milica | je nekako boječe zrla od enega | A |
poslavljali, segla sta si tudi | Milica | in koncipient v roke. »Lahko noč | A |
kako je zvedel, da si Koren in | Milica | dopisujeta, in da to sigurno, | A |
ga ne dobimo v naše vrste, če | Milica | še od desetih drugih prejema zaljubljena | A |
Pomislite,« nadaljeval je svoj govor, » | Milica | prejema pisma od Korena, in sicer | A |
glavo v njen naročaj. »Kaj ti je, | Milica? | « vzkliknila je gospa in prestrašena | A |
na materini rami začela se je | Milica | izpovedovati.Pravila je o onem | A |
»Pa jaz ga ljubim!« dejala je | Milica | svojeglavo. »Obljubi le, da njegovih | A |
sami. To priliko je porabila | Milica, | da je izprosila pri materi dovoljenje | A |
vpraša oni čudeč se. »Da je | Milica | nevesta, ves trg to govori!« | A |
nevesta, ves trg to govori!« » | Milica | ‒ nevesta?Jaz ne vem ničesar o | A |
naslov, katerega je bila napisala | Milica. | V grad prišedši, je takoj pozval | A |
(leva okolica beseda(e) desna okolica kratice avtorjev kratice naslovov (vse oznake) št. povedi)
1 101 201 301 401 501 601 701 801 901 ▶ ▷
Nova poizvedba Pripombe Na vrh strani
Strežnik Inštituta za slov. jezik Fr. Ramovša ZRC SAZU | Iskalnik: NEVA |