nova beseda iz Slovenije
valovje ob vznožju planine kot | hudournik | v dolino privre k soncu te dvignejo | A |
samo žareča ljubezen, ki se kakor | hudournik | preliva čez kamne pod blagim nebom | A |
v prešeren smeh, ki se je kot | hudournik | iz podzemlja zlival po obokani | A |
stezah, kakor bi se v hribu utrgal | hudournik | in bi jezno drvel v dolino.Vse | A |
imele slepe poglede, drle so kakor | hudournik, | može so stisnile k stenam hiš | A |
se ulije, proti dolini že dere | hudournik, | ujeti so, mar bi molili, namesto | A |
drevo je treba potisniti čez | hudournik, | hojajo in sopejo, porivajo, kolikor | A |
je sledilo, potem ko je počilo, | hudournik | zadrževanega nasilja, ki je prebil | A |
človeški bes, besneča voda, nasilni | hudournik | je močnejši od vsakega železja | A |
tu je kmalu vse na nogah: kot | hudournik | vro ven pri vseh vratih in na | A |
straže odpro vrat na široko in kot | hudournik | se vsuje četa po mravljišču.Le | A |
krčevito tuhtal, kam naj speljem | hudournik. | Bilo je kot na dlani, da ju je | A |
razplode trave in cvetice! A oni so | hudournik, | razdirajoč blagostanje celega | A |
več naju ne bo videl.« Solza | hudournik | se je iznova udri po rejenih licih | A |
letovišče! Vlaku pa pravijo » | hudournik« | , toda je beseda očitno pretirana | A |
Kifeljci bodo manjši! » | Hudournik« | pa bo počil od napuha! Nujna je | A |
vem.« »Za božjo voljo, ali si | hudournik | ali kaj si?« Mokar se je okrenil | A |
Fran S. Finžgar: Gospod | Hudournik | Virtualna slovenska knjigarna | A |
Luin: www.omnibus.se/beseda) | Hudournik | je ptica.Menda jo poznate? | A |
naučite. Kakor torej veste, je | hudournik | posebna lastovica.Rada prebiva | A |
znanilko hude ure in so ji vzdeli ime | hudournik. | Tisti Hudournik, ki ga jaz dobro | A |
ji vzdeli ime hudournik. Tisti | Hudournik, | ki ga jaz dobro poznam, pa ni | A |
kopice in so kazale nanj: »Hitimo! | Hudournik | gre.«In prijel se ga je ta pritikljaj | A |
Gospod Kališnik, s pritikljajem | Hudournik, | je svojo kočico kljub temu, da | A |
sta do železne cevi, ki jo je | Hudournik | napeljal iz shrambice skozi strop | A |
papirnata vrečica. V njej je hranil | Hudournik | suhe slive.Nekaj jih je že pozobala | A |
sveče, košček mila, kar si je | Hudournik | shranil kot koristne ostanke za | A |
košček sode, ki ga je izgubil | Hudournik, | ko je pomival posodo. »Peče! Peče | A |
premetavale lešnike kakor nike. Ko je | Hudournik | spet priromal v bajtico, ni našel | A |
glodati, kakor bi šlo za stavo. | Hudournik, | ki je komaj legel je preudarjal | A |
- Kmalu je zaspal. Ko je | Hudournik | ponoči svetil na uro, je še prisluhnil | A |
bilo, dognati ni mogel. Ko je | Hudournik | drugi dan šaril okrog bajte, sekal | A |
pogledale tiste drobčkane, žive oči. | Hudournik | se je čudil ves dan.Še bolj se | A |
dolgčas mu je bilo po njih. Ko je | Hudournik | tretjo noč spal v tisti tihoti | A |
To so tolovaji,« je preudaril | Hudournik. | Kar zares ga je bilo strah. | A |
Tristo medvedov,« je modroval | Hudournik, | »saj se dva pogovarjata!« V tistem | A |
To je že od sile,« se je jezil | Hudournik | kar na glas. Tako si je preganjal | A |
mi je dovolj,« je jezen planil | Hudournik | iz postelje. Postal je sredi sobice | A |
ti si uganjal take reči?« ga je | Hudournik | nagovoril. Polh je prikimal, hkrati | A |
preplašena polhinja. »A tako!« je | Hudournik | takoj uganil. »Tu si ti in tam | A |
šperovcem in izginila v noč. | Hudournik | se je smejal sam sebi in svoji | A |
kot ga je imel on za strah. | Hudournik | in polha so postali prijatelji | A |
noč za delo, dan za počitek. | Hudournik | je osledil njuno posteljo v majhnem | A |
pogledal, češ: »Mir, midva spiva!« | Hudournik | je bil kar vesel.»No, nisem vsaj | A |
in konjiček svoje ime, je vzdel | Hudournik | tudi polhoma imeni.On je bil Storž | A |
sladkosneda. Ob lepih večerih je | Hudournik | posedal pred bajto, kadil in gledal | A |
je skočil celo na klobuk. Ko je | Hudournik | puhnil dim iz čedre, je Storž | A |
in zbežal: »Fej, kako smrdi!« | Hudournik | je bil pa dobrih rok.Namesto tobaka | A |
In zares! | Hudournik | je med tem položil na tnalo košček | A |
neumno dober,« ga je ošteval | Hudournik. | »Viš, nalašč zate sem nastavil | A |
razvajenki.« Storž je poslušal in | Hudournik | je bil prepričan, da ga je razumel | A |
drdrala je na bukvi, da se ji je | Hudournik | smejal, se nazadnje naveličal | A |
Sprta sta in jezna,« je sklenil | Hudournik. | Ni se motil. | A |
ni bila nič kaj dobre volje. | Hudournik | ni vedel, kako je bilo med njima | A |
je bila namreč ovohala smetano. | Hudournik | si je kupil mleka na planini, | A |
zeblo. Naslednje jutro si je | Hudournik | zakuril, nato stopil v shrambico | A |
kosmatih medvedov,« je zarentačil | Hudournik | in debelo gledal na divje razdejanje | A |
Le počakajta!« | Hudournik | je še dalje pretikal po shrambi | A |
ujamem.« Tako ji je zagrozil | Hudournik, | znosil latvice ven, zlil mleko | A |
namazana. . /\ .. stran 28 . \/ | Hudournik | ji je zapretil s prstom: »Ali | A |
Debeli in drobni zvonci so peli. | Hudournik | je bil kravje črede vselej tako | A |
In še je prosila: mu - mu! | Hudournik | ji je dal drobljenec kruha in | A |
zopet gnal čredo mimo bajte, je | Hudournik | za Rožico pripravil prav dobre | A |
odgodrnjal in izginil v gozdu. | Hudournik | se je čudil, da nekaj dni ni ne | A |
predaleč je bil, da bi jo slišal. | Hudournik | je mrtvo Lišpavko položil na zeleni | A |
počasi odskakljal v gozdno tihoto. | Hudournik | ga ni več videl, Lišpavko pa je | A |
stran 32 . \/ Hudournikov Lisko | Hudournik | odhaja na dopust Gospod Kališnik | A |
dopust Gospod Kališnik, s priimkom | Hudournik, | kakor so ga prekrstili šaljivi | A |
leno obotavljal kazalec, da je | Hudournik | nekajkrat nastavil uho, če ni | A |
»Zbogom, zatohla soba!« | Hudournik | je po stopnicah kar tekel in mimogrede | A |
ni bilo pričakati iz kuhinje. | Hudournik | je trkal nervozno z nogo po podu | A |
bleda ženska zavist!« Gospod | Hudournik | je použil komaj polovico obeda | A |
graščak, tako netečen je.« Gospod | Hudournik | jo je kresal po trdem tlaku in | A |
sredi Ljubljanskega polja, je | Hudournik | ves zamaknjen gledal skoz okno | A |
klasje pšenice. Se že zlati,« je | Hudournik | mrmral sam pri sebi.»Seveda, že | A |
in sedla prav njemu nasproti. | Hudournik | ni nič rekel, nejevoljen se je | A |
pečenke. »Zgubi se, mrcina!« ga je | Hudournik | oštel in dvignil težki nahrbtnik | A |
šolo, bi bil vsem otrokom kos.« | Hudournik | je gledal žensko in si ni mogel | A |
Minca Krevsova sem!« | Hudournik | ji je bistro gledal v oči.Kar | A |
tja, kjer je bila pečenka. | Hudournik | ga je pobožal po glavi: »Prijazen | A |
dvakrat sem mu pokazala in že zna.« | Hudournik | ga je spet pogladil po šekastem | A |
kako prosi,« je razlagala Minca. | Hudournik | je opazil, kako psiček milo gleda | A |
»Kupite ga, ne bo vam žal.« | Hudournik | je bil premamljen, da je vprašal | A |
obedoval. . /\ .. stran 40 . \/ | Hudournik | in Lisko gresta v planino Na | A |
planino Na svoji postajici je | Hudournik | izstopil.Lisko, otvezen na vrvici | A |
in zvesto drobencljal za njim. | Hudournik | se je nekoliko bal, kaj poreko | A |
zarenčal, da je deček kar odskočil. | Hudournik | je potegnil psička za vrvico in | A |
vasi. »Čakaj,« se je ustavil | Hudournik. | »Sedaj nisva več v vlaku.« | A |
Štiri petake je vreden kot nič.« | Hudournik | je hitro oddrgnil mošnjiček in | A |
Nato je naglo in jezno odšla. | Hudournik | je obstal in ni vedel, kaj bi | A |
smrekovega gozda in do studenčka. | Hudournik | je snel nahrbtnik, sedel in raztvezel | A |
in lokal vodo na vse pretege. | Hudournik | si je natlačil čedro in si oddihal | A |
ta pes vaš?« »Moj,« je potrdil | Hudournik. | Lovec se mu je približal, Lisko | A |
ustrelil.« »Zakaj?« se je začudil | Hudournik. | »Ali niste videli? | A |
da srne po smrekah plezajo?« | Hudournik | je bil užaljen. »Saj sem rekel | A |
poklical. Lovec je prisedel, | Hudournik | mu je natočil šilce slivovke, | A |
srdito ravsnil po njegovi roki. | Hudournik | je bil užaljen in žalosten.Da | A |
stran 45 . \/ Lisko v Murki | Hudournik | in Lisko sta prišla do Murke. | A |
gospodarjem do Murke. Ko je | Hudournik | iskal ključ po nahrbtniku, je | A |
(leva okolica beseda(e) desna okolica kratice avtorjev kratice naslovov (vse oznake) št. povedi)
Nova poizvedba Pripombe Na vrh strani
Strežnik Inštituta za slov. jezik Fr. Ramovša ZRC SAZU | Iskalnik: NEVA |