nova beseda iz Slovenije
dopisovala. Pa nisem maral; | dal | sem ji naslov od strica Matevža | A |
ne vem, ali je mestni magistrat | dal | razobesiti na mestnih poslopjih | A |
še ni potreboval v usta, ga je | dal | za klobuk.To zobovje mu je močno | A |
zavedal svojih dolžnosti in je | dal | drage volje, da je sošolec Pavle | A |
jako prepričljive. Končno je | dal | duška trdni veri, da bodo tudi | A |
žal mi je, preveč rahlo sem ti | dal | tepko!Kaj bo iz tebe, fant?« | A |
strune: »Dragi oča, kajne da boš | dal? | Vidiš, če jutri ne prinesem prispevka | A |
jo je kuhal čisto sam in je ni | dal, | da mu jo naredi kdo drug. Moj | A |
TEKALNE TEKME Rad se nisem | dal | premakniti v Zagreb, in to ne | A |
Dejal je, da je trem osebam že | dal, | da so brali, pa so popokali od | A |
komandirja na komandanta in je | dal | komandant z rešenjem od 16. septembra | A |
prihranil na perici, polovico tega bo | dal | Pepi, polovica bo pa ostala njemu | A |
bolj potreben doklade nego Pepa. | Dal | sem duška svojemu prepričanju | A |
No, kadar je jedel, ga je pač | dal | iz gobčka, kako pak! In pa kadar | A |
oba bratca vojaku roko, jo je | dal | še on. »O,« je rekel vojak, »še | A |
izjavil Gašper. Rad bi bil tudi kaj | dal | deklici, pa ni imel drugega nego | A |
žensko za pridno in da sem se ji | dal | na led speljati s svojo usmiljenostjo | A |
/ . / stran 29 . / den jo je | dal | od ust.Zdaj se je globoko oddahnil | A |
»Taka zverina! Še ne bo | dal | miru ubogi družinici, telesno | A |
In še enkrat je segel in jih | dal | pol pesti Ančki. »Še tole, deklič | A |
Poglavitna neumnost je bila, da sem | dal | Ančki srček tako očitno. Veži | A |
Kadar je imel kaj denarja; je | dal | denarnico Ančki: »Zakleni v skrinjo | A |
Ančka z gospodinjo v mesto, ji je | dal | hranilno knjižico, da vloži, kar | A |
nekaj teličkov. Kaj malega mi boš | dal | za krmo, v dveh letih imaš dve | A |
nadaljeval šepetaje: »Tisoč ji bom | dal, | tisoč, zavoljo tebe, ker si vreden | A |
je začela jeziti, on ji pa ni | dal | ne besede ne obraza. Gor in dol | A |
prosila: mu - mu! Hudournik ji je | dal | drobljenec kruha in jo počehal | A |
kak grižljaj v žepu, mu ga je | dal. | Kratko in malo: Hudournik si je | A |
pa je odmaknil klobaso in mu jo | dal | šele v koči. Ponavljala sta to | A |
poklical martinčka: tin-tin in mu | dal | muho. Vse to je ljubosumno opazoval | A |
za ženina in nevesto. Gmajni je | dal | ribniški piskerček, Sonji pisano | A |
se ni zahvalil.« »Saj mu nisem | dal | vbogajme.Zaslužil je,« ga je zagovarja | A |
je namuznil Hudournik, si hitro | dal | nekaj opraviti pred drvnico, kjer | A |
oštela Fani, Hudournik pa mu je | dal | še košček pečenke - seveda skrivaj | A |
edino kravo in telico oče rad | dal | v planino.Seveda je moral za dva | A |
na polico po lonček. Oče ji je | dal | mehko zaplato irhovine.Nanjo je | A |
oddrgnil mošnjiček in hlapcema | dal | srebrni goldinar. Prežlja pa je | A |
obračal, prebrati pa ni mogel. | Dal | je pismo materi: »Poskusi ga ti | A |
tapljal po mogočnem vratu, mu | dal | svoj kos kruha in se mu pognal | A |
takoj umiril. Gospodar mu je | dal | perišče soli, jaz sem se pa hitro | A |
ješprenja. Denarja jim ni nihče | dal. | V pretrdih pesteh je bil tedaj | A |
prazen nič jezi in togoti.’ ‚Mati, | dal | bom zanj zdravila.Toda poglavitno | A |
Že vem. Kuharjev Primož mi je | dal | sat medu.« »Ej, ti sladkosnedež | A |
pograbljine znašati na kupčke. | Dal | mi je celo žveplenko, da sem trebež | A |
pritrgal od malice, da sem ga | dal | konjičku, kozici ali kravici. | A |
mene. Nič ga nisem imel rad, a | dal | sem mu grižljaj.Odkar sem imel | A |
zveste živali preveč navadi. Ne | dal | bi Jazona rad od hiše.« Prijatelj | A |
kaj.« Za tako povest sem možu | dal | polič vina in mu razodel zgodbo | A |
imajo kmetje oči in jim je Bog | dal | zdravo pamet, so se kar trgali | A |
bojevnik, da mu ni tekmeca. Zato bom | dal | napisati in s kraljevskim pečatom | A |
kakor najzvestejši sin in da bo | dal | za kralja in deželo tudi kri in | A |
mi prošnje ne bo odbil in mi | dal | Makalonco za ženo.Prej pa moram | A |
»Če te zmagam pa jaz, mi boš | dal | samo to, kar ne tehta nič in ne | A |
tako ga bom stisnil, da bo vodo | dal. | « Krišpin stiska in ožema kepo | A |
sinček zelo bistre glave, ga je | dal | v šolo.»Za jezičnega dohtarja | A |
tekel po stezici k puščavniku. | Dal | mu je več ko polovico cesarske | A |
zmagovalec ne uide.« Cesar je | dal | povelja.Vojščaki so se poskrili | A |
je skočil, da je kremen iskro | dal, | in oddirjal z gospodarjem.Toda | A |
blago lice. Cesar Vid ga je | dal | slovesno pokopati v cesarski cerkvi | A |
Samogoltnemu Pankracu, ki ni | dal | plesnive skorje ubožcu, se je | A |
Kozar se je še branil, toda Ila ni | dal | k sebi.Obesila sta srnjaka na | A |
Daj meni enega!« Kolednik mu je | dal | beli vinar in šel.Kaj kmalu sreča | A |
je podaril drugi beli vinar in | dal | je še poslednjega tretjemu, ki | A |
ves prislužek. Kaj bi jim še | dal? | Suho skorjo kruha iz bisage? | A |
skorjo kruha iz bisage? ‒ Zares, | dal | bi jo.In še nekaj bi jim dal. | A |
dal bi jo. In še nekaj bi jim | dal. | Pripovedoval bi jim vesele zgodbe | A |
. / »Jaz sem tisti, ki mu je | dal | Gospod srce modro in razumno tako | A |
Ko pa novo rojeni otročiček ni | dal | glasu od sebe, so se žene v naglici | A |
dneh je novo rojeni fantek rahlo | dal | znamenje, da še živi.Botra je | A |
svoje hišno znamenje. »Kdo ti je | dal | to lopato?« je dečka trdo vprašal | A |
udrobila, je pirh zaigral in ga | dal | onemu, ki je imel trši pirh.Če | A |
šestih letih. In potem jih Bog ni | dal | več, dasi sta si jih oba, oče | A |
tiho je hvalil Boga, da mu je | dal | sina, ki bo gospodar, kakor ga | A |
sámo velikonočno kosilo ne bil | dal | te malice, ko je sedel tik Marjanice | A |
Pozno se je oženil ‒ oče mu ni | dal | ‒ zato je imel mladega sina edinca | A |
nejček mu je snel klobuk in si ga | dal | na kuštravo glavico. Mož jih je | A |
pobič sivček!« Toda Jančar se ni | dal | ugnati.Trdovratno je pel pobiča | A |
te sramote mi ne delaj: voz si | dal, | konja, sam greš z doma ‒ in sedaj | A |
jaz, če bi smel kaj ukazovati, | dal | postavo, vojaka ne sme priti obiskat | A |
veži je plačal, šel k hlapcu in | dal | zapreči. »No, če greste, pojdimo | A |
pohajkoval krog hiše. Vsepovsod si je | dal | opravka z malenkostnimi rečmi | A |
Župnik je zganil polo in jo | dal | Maticu. »Kako kaj delate v hribih | A |
njenem naročju. »Na, tole je | dal | župan,« je France brez pozdrava | A |
malo pred vojno njen oče in ga | dal | slovesno blagosloviti. Pod tem | A |
začel ukvarjati s tobakom. Ko je | dal | prve dime, je zaklical: »Jera | A |
»Vendar ni bilo prav, da si | dal | Jero proč, jaz ne bom mogla dolgo | A |
je bil prvi pomislek. »Mi bo | dal | vsaj mir in se ne bo obešal tod | A |
je posadil Jerneja na desno, mu | dal | smotko in velel pognati. Potoma | A |
kaj! Streho imate, kruha vam bo | dal | Bog ‒ boste že.« »Navsezadnje | A |
si moreš. Ko bi ti jaz eno noč | dal | tole, kar me grize tu notri in | A |
naj hodi počasi. Matic se pa ni | dal | dosti preprositi, tako da ga je | A |
petelinčke za častnike. Veš, da mi je | dal | petnajst kron zanje!In jajca in | A |
dva tisoč več, kot bi jih bil | dal | Matiju.Zato, ker boš rešil čast | A |
vojskovanja in navsezadnje sem mu | dal | polič rebule. 2. septembra. | A |
Župan pa ni bil mož, ki bi se bil | dal | spraviti s tira.Tudi za las ni | A |
Daj mi cigareto!« Ciril ji je | dal | poslednjo, ki jo je še imel. | A |
nedeljo niti ni žugnil, da bi ji | dal | denar, je opomnila: »Za mleko | A |
sužnjev, krepkih in postavnih, je že | dal | odgnati po cesti v Bizanc! Ali | A |
Upravda se je zanimal zanj in ga | dal | privesti predse. »S plunko sem | A |
opravil Svarun molitev; nato je | dal | znamenje in voji so se razkropili | A |
(leva okolica beseda(e) desna okolica kratice avtorjev kratice naslovov (vse oznake) št. povedi)
◁ ◀ 601 701 801 901 1.001 1.101 1.201 1.301 1.401 1.501 ▶ ▷
Nova poizvedba Pripombe Na vrh strani
Strežnik Inštituta za slov. jezik Fr. Ramovša ZRC SAZU | Iskalnik: NEVA |